ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/373/26
3/609/118/2026
07 травня 2026 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли із СПД №2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

В С Т А Н О В И Л А:

07 квітня 2026 року о 18:09:00 год в м. Шумськ по вул. Українська, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_3 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із порожнини рота, нечітка вимова, виражене тремтіння пальців рук. Пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Алкотест 9820 Драгер на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився. Дане порушення вчинив двічі протягом року та був притягнутий до відповідальності 25.06.2025 року та 27.08.2025 року, чим порушив п. 2.5. ПДР – дії, передбачені ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №634604 від 07.04.2026, адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Крім того 07 квітня 2026 року о 18:09:00 год в м. Шумськ по вул. Українська, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Шумським районним судом. Дане порушення вчинив повторно протягом року та був притягнутий до відповідальності 25.06.2025 року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР – керування транспортними засобами особою, яка не має права керування таким ТЗ.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №634595 від 07.04.2026, адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Також, 12 квітня 2026 року о 16:21:00 год в м. Шумськ по вул.Українська, 48, водій ОСОБА_1 керував електромопедом марки FORTE б.н., із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, яка не відповідає обстановці. Пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Алкотест 6820 Драгер на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився. Дане порушення вчинив двічі протягом року та був притягнутий до відповідальності 25.06.2025 року та 27.08.2025 року, чим порушив п. 2.5. ПДР – дії, передбачені ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №638698 від 12.04.2026, адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, а також те, що вказані справи є однорідними (по них притягується до відповідальності одна і та ж особа), тому слід об`єднати їх в одне провадження для спільного розгляду.
В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину свою у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю. Пояснив суду, що автомобіль не перереєстровано на нього, власником є ОСОБА_2 , користується ним за довіреністю, має намір продати, а тому більше не буде керувати транспортними засобами у нетверезому стані та будучи позбавленим права керування.
Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши у судовому засіданні його пояснення, дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №634604 від 07.04.2026 за ч. 3 ст. 130 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №634595 від 07.04.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №638698 від 12.04.2026 за ч. 3 ст. 130 КУпАП; акти огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.04.2026; Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2026; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6986099 від 07.04.2026 за ч. 5 ст. 121 КУпАП; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5067929 від 25.06.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0978 103 25, чинне до 15 липня 2026 року; постанову Шумського районного суду Тернопільської області №609/622/25 від 27.08.2025; постанову Шумського районного суду №609/902/25 від 08.10.2025; рапорт працівника поліції від 13.04.2026; довідку СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про неотримання посвідчення водія; додані до протоколів докази (в т.ч. відеозапис), та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, прийшов до наступного висновку.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В силу вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справ та досліджені судом.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідальність за частиною 3 статті 130 КУпАП передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, за своїм змістом цієї норми закону, керування транспортним засобом в стані сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремими та самостійними діяннями, які складають склад адміністративного правопорушення.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №634604 від 07 квітня 2026 року слідує, що інспектором СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РПВ в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Грицаюком Сергієм Андрійовичем зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також факт відмови останнього від проходження визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП. З протоколом ОСОБА_1 не ознайомлений, підпис останнього у протоколі відсутній.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №6386698 від 12 квітня 2026 року слідує, що поліцейським СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РПВ в Тернопільській області сержантом поліції Мельником Владиславом Олеговичем зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також факт відмови останнього від проходження визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП. З протоколом ОСОБА_1 не ознайомлений, підпис останнього у протоколі відсутній.
За результатами огляду працівниками поліції 07 квітня 2026 року складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка вимова. В акті також зазначено, що огляду на стан сп`яніння не проводився. З даним актом водій не ознайомлений по причині відмови.
Крім того, за результатами огляду працівниками поліції 12 квітня 2026 року складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає обстановці. В акті також зазначено, що огляду на стан сп`яніння не проводився. З даним актом водій не ознайомлений по причині відмови.
Поліцейським 07.04.2026 та 12.04.2026 було видане направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Кременецька опорна лікарня». Результати огляду відсутні, оскільки водій не доставлявся.
Відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області №609/622/25 від 27.08.2025 слідує, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати не відбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/192/25 (3/609/143/2025) від 06 березня 2025 року, яка набрала законної сили 16 березня 2025 року, за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 6 (шести) місяців 21 (двадцяти одного) дня позбавлення права керування транспортним засобом, і призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців 21 (двадцять один) день без оплатного вилучення транспортного засобу.
Крім того, відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області №609/902/25 від 08.10.2025, окрім іншого, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднано не відбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/192/25 (3/609/143/2025) від 06 березня 2025 року, яка набрала законної сили 16 березня 2025 року, за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 5 (п`яти) місяців 8 (восьми) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 8 (вісім) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.
Крім того, 07 квітня 2026 року інспектором ПОГ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Німцем Сергієм Володимировичем було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6986099. Згідно даної постанови ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР, за що його було піддано штрафу в розмірі 510 грн.
Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від запропонованого поліцейським огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу чи проїхати в медичний заклад підтверджується оглянутими в судовому засіданні дисками з відеофіксацією подій, які мали місце 07 квітня 2026 року та 12 квітня 2026 року в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області.
Суд зазначає, що досліджені судом відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених правопорушень, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколів про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів справ та відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівниками поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 07.04.2026 та 12.04.2026.
Вказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення в кожному конкретному випадку та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який двічі категорично відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відеозаписами підтверджено дані, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення, зафіксовано категоричну відмову водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. На відео в обох випадках 07.04.2026 та 12.04.2026 ОСОБА_1 під час спілкування із працівником поліції поводив себе агресивно, викрикував нецензурні та образливі слова в їх адресу, не заперечував, що вживав спиртні напої.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктом 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7. передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі-ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з п.2.5. ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 повторно не виконав, всупереч пункту 1.3 ПДР, який зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.
Крім того, згідно п.2.1(а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 2.1(а) ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку. 
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №634595 від 07 квітня 2026 року слідує, що інспектором СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Грицаюком Сергієм Андрійовичем зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем без посвідчення водія, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. З протоколом ОСОБА_1 не ознайомлений, підпис останнього у протоколі відсутній.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі. Крім того, будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія, будучи позбавленим права керування транспортними засобами підтверджується оглянутими в судовому засіданні диском з відеофіксацією події, яка мала місце 07 квітня 2026 року.
25 червня 2025 року поліцейським СПД№2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Поліщуком Романом Миколайовичем було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5067929. Згідно даної постанови ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування тз, чим порушив п. 2.1.а. ПДР, за що його було піддано штрафу в розмірі 20400 грн.
Як вже зазначалось вище по тексту, відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області №609/902/25 від 08.10.2025, окрім іншого, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднано не відбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/192/25 (3/609/143/2025) від 06 березня 2025 року, яка набрала законної сили 16 березня 2025 року, за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 5 (п`яти) місяців 8 (восьми) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 8 (вісім) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.
За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна, в тому числі не сідати за кермо транспортного засобу, будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, погодитись на проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також не керувати транспортними засобами, не маючи при цьому посвідчення водія відповідної категорії, тобто будучи позбавленим такого права.
Відтак, обставини зазначені в протоколах узгоджуються між собою та з відеозаписами оглянутими в судовому засіданні, всі ці докази логічно доповнюють один одного та не суперечать один одному, суд вважає, що вони є правдивими, об`єктивними і підстав для недовіри до них немає.
Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним інкримінованого порушення. 
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, які мають значну суспільну небезпеку, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху, дані про особу останнього, його поведінку під час складання матеріалів, ступінь вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП та застосувати щодо нього у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
В даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.
Обираючи вид і розмір стягнення відповідно до альтернативної санкції статті 130 ч. 3 КУпАП, суд зважає на таке.
Обов`язковими основними видами стягнення за вчинення правопорушень є накладення штрафу, адміністративний арешт, з позбавленням права керування транспортними засобами. Ці стягнення підлягають застосуванню, оскільки ОСОБА_1 може і надалі здійснювати зазначені правопорушення, тобто керувати автомобілями, не маючи підтверджень, що він належно володіє Правилами дорожнього руху. Таке загрожує безпеці іншим учасникам дорожнього руху.
Натомість додаткове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу суд не застосовує, оскільки транспортний засіб ОСОБА_1 не належить.
За наведеного, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та без конфіскації транспортного засобу.
Однак, відповідно до ч. 3 ст.30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2025 року у справі № 609/902/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднано не відбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/192/25 (3/609/143/2025) від 06 березня 2025 року, яка набрала законної сили 16 березня 2025 року, за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 5 (п`яти) місяців 8 (восьми) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 8 (вісім) днів без оплатного вилучення транспортного засобу. Дана постанова набрала законної сили 18 жовтня 2025 року.
Відповідно до ч. 2 ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином, не відбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду (07 травня 2026 року) складає 2 роки 10 місяців 19 днів. 
З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років, слід приєднати не відбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2025 року, яка набрала законної сили 18 жовтня 2025 року, за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді 2 (двох) років 10 (десяти) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 12 (дванадцять) років 10 (десять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів та без конфіскації транспортного засобу, який не є власністю ОСОБА_1 .
Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Так, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).
Також слід зазначити, що діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.
Вказане обґрунтовується тим, що п'яний водій становить надзвичайну небезпеку для інших учасників дорожнього руху, оскільки алкогольне сп`яніння значно знижує його реакцію, координацію, увагу та здатність адекватно оцінювати ситуацію на дорозі, що може призвести до аварій, травмування або загибелі інших людей. Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку, чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чи ні.
Згідно з ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 665 грн. 60 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 40-1, 126, 130, 221, 245, 251, 252, 280, 283-285, 291, 294, 317-1, 321 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Справи про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 №609/373/26 (провадження №3/609/118/2026), №609/415/26 (провадження №3/609/130/2026) та №609/374/26 (провадження №3/609/119/2026) об`єднати в одне провадження та присвоїти справі №609/373/26 (провадження №3/609/118/2026).
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення:
- за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу, який не є приватною власністю порушника;
- за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу, який не є приватною власністю порушника;
- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк сім років та без оплатного вилучення транспортного засобу, який не належить порушнику;
Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу, який не є приватною власністю порушника.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати не відбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2025 року, яка набрала законної сили 18 жовтня 2025 року, за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді 2 (двох) років 10 (десяти) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити  ОСОБА_1  остаточне адміністративне стягнення з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 12 (дванадцять) років 10 (десять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів та без конфіскації транспортного засобу, який не є власністю ОСОБА_1 .
Строк відбування адміністративного арешту рахувати з моменту фактичного приведення до виконання постанови суду.
Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня набрання постановою законної сили.
Стягнути із  ОСОБА_1  в користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 грн 60 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	Оксана КАТЕРНЯК