Справа 682/1150/26
Провадження № 3/682/257/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м.Славута
Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Матвєєва Н.В., за участю секретаря судового засідання - Кисельової А.М., за участі ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Жилюка О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не притягувався до адміністративної відповідальності,
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
З протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР 1№ 645404 від 20.04.2026 року слідує, що ОСОБА_1 20.04.2026 о 09 год. 49 хв. в м. Славута по вул. Миру, 36 керував транспортним засобом Mazda СХ-7 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №26 від 20.04.2026 року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі авто тверезому водієві, чим порушив п.2.9 "а" ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КупАП.
ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Жилюк О.В. подали до суду письмове клопотання, в якому просили справу закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП посилаючись на наступне. Так, після огляду ОСОБА_2 в Славутській ЦМЛ був наданий відповідний висновок №26, де зазначено, що він перебуває в стані алкогольного сп?яніння. Однак висновок не завірений печаткою лікувального закладу, що є обов?язковим. Крім того, слід зазначити, що згідно бланку Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в пунктах 9-17 зазначаються ознаки алкогольного сп?яніння виявлені при огляді, в п.18 також зазначається про використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі (відповідно до встановленого рівня), час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата останньої повірки, результат обстеження. Обстеження через 20 хвилин. Час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата останньої повірки, результат обстеження. В пункті 20 зазначається висновок та діагноз за результатами огляду, а вже в пункті 25 зазначається остаточний діагноз (за результатами огляду та тестів).
Натомість в Акті №26 від 20.04.2026 року, складеному відносно ОСОБА_1 , відсутній остаточний діагноз щодо перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп?яніння, крім того відсутній підпис лікаря (фельдшера), який проводив огляд.
Крім того в пункті 18 цього Акту, не зазначено номера спеціального технічного засобу та дата останньої повірки. Тобто є всі підстави зазначені документи визнати недійсними відповідно до пункту 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735/
Відповідно п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735, встановлення стану алкогольного сп?яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Алкофор 307», а саме технічних характеристик, границя допустимої похибки (точність) від 0 до 0,25 мг/дм3 - становить +/-0,05мг/дм3 ; в діапазоні понад 0,25 - 20%. Згідно даних результату огляду на стан сп?яніння за допомогою приладу «Алкофор 307»» результат огляду ОСОБА_2 становить 0,21 проміле.
Враховуючи, що стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_2 визначений за допомогою спеціального приладу становить 0,21 проміле, що є допустимим відхиленням від допустимої похибки даного приладу, визначеної його технічними характеристиками, тому вказані обставини виключають в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши письмові докази, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а також захисником Оніщука С.О. під час розгляду протоколу, приходжу до наступного висновку.
Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст. ст. 8, 9 цього Кодексу).
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Згідно п. 2.9 а ПДР України, в порушенні якого звинувачується ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, з урахуванням наведеного, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або ж відмова від такого огляду.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.
Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.
З наданих пояснень ОСОБА_1 , доказів наданих стороною захисту, вбачається, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. 
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №645404 від 20.04.2026 року долучені наступні докази :
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціії від 20.04.2026 року;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.04.2026, згідно із яким ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у КП «Славутська МЛ», результат огляду - перебуває в стані алкогольного сп`яніння;
- рапорт інспектора СРПП ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кирила Матвійчука від 20.04.2026 року, в якому зазначено, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я та підтверджується висновком медичного закладу № 26;
- відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на яких відображено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не згода з результатами огляду та проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Крім того судом досліджені докази, надані захисником ОСОБА_1 - адвокатом Жилюком О.В. : направлення на медичний огляд ОСОБА_1 , відмінне від направлення, долученого до протоколу, акт медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння №26 від 20.04.2026 року, виписка із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. 
Тобто в основу доведеності вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, органи поліції поклали висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 26 від 20.04.2026 року, яким підтверджується проведення о 10 год. 36 хв. 20.04.2026 року в закладі охорони здоров`я КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М.Михайлова» огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , за результатами проходження якого було встановлено наявність концентрації алкоголю у видихуваному повітрі в кількості 0,21 ‰. Огляд проводився за допомогою приладу Алкофор без зазначення його номеру та дати останньої повірки.
Проте, з такими висновками поліцейських погодитись не можна, оскільки такі не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
Так, пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з витребуваною захисником ОСОБА_1 на адвокатський запит в КНП «Славутська міська лікарня» свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № 06.06.2025-3, виданого ВП «Повірочна лабораторія» ТОВ "Рівнестандарт" 06.05.2025 року, яке чинне до 06.06.2026 року Аналізатора парів спирту Алкофор 307 зав. № Q210800349, з допомогою якого проводилося тестування ОСОБА_1 , діапазон вимірювання від 0 до 3 ‰, границі допустимої похибки від 0 до 0,25 мг/дм-3 - + 0,05 мг/дм-3, понад 0,25 мг/дм-3 - 20%.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 26 від 20.04.2026 року, за результатами проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою аналізатора парів спирту Алкофор 307 встановлено наявність вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі - 0,21 ‰ о 10.58 год. 20.04.2026 року, враховуючи допустиму похибку 0,05 мг/дм3, що дорівнює орієнтовно 0,10-0,11 ‰, результат ОСОБА_1 знаходиться в межах встановленої законом норми, тобто не перевищує 0,2 ‰.
З огляду на вказане, зокрема на те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у 0,21 ‰, встановлений спеціальним технічним засобом аналізатором Алкофор 307, знаходиться в межах допустимої похибки даного приладу, визначеної його технічними характеристиками, а обвинувачення в силу вимог ст. 62 Конституції України не може ґрунтуватись на припущеннях, це виключає в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, оскільки такі є похідними від даних встановлених спеціальним технічним засобом Алкофор 307. До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Н.В.Матвєєва