ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року	Справа № 337/173/26 Номер провадження 1-кп/337/226/2026  	

Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №42025080000000033, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2025, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має вищу освіту, працюючий приватним інструктором з водіння, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 369-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У невстановлений судом час, але не пізніше березня 2025 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від громадян для себе та адміністраторів Територіального сервісного центру №2342 (на правах відділу, м. Запоріжжя) Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській та Запорізькій областях (далі - ТСЦ № 2342), за вплив на прийняття адміністраторами ТСЦ № 2342, які є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про успішну здачу практичних іспитів на право керування транспортними засобами, які приймались в ТСЦ № 2342. При цьому, спочатку ОСОБА_4 мав підшукувати осіб, які шляхом надання неправомірної вигоди бажали гарантовано успішно пройти практичні іспити для отримання посвідчення водія, та повідомляти їм суму неправомірної вигоди, яку потрібно за це передати, а в подальшому - користуючись своїми знайомствами з працівниками ТСЦ № 2342, ОСОБА_4 повідомляв останнім про наявність осіб, які бажають успішно пройти іспити на право керування транспортними засобами шляхом передачі неправомірної вигоди. Отримавши згоду від адміністратора ТСЦ № 2342 на надання конкретній особі незаконної допомоги у складанні практичних іспитів для отримання посвідчення водія та відомості про розмір неправомірної вигоди, яку потрібно за це надати, ОСОБА_4 повідомляв про це громадянам, які звернулись до нього по допомогу зі складанням іспитів у ТСЦ № 2342, додаючи до неправомірної вигоди, яку необхідно було передати адміністратору ТСЦ № 2342, вартість своїх послуг, які останній надавав громадянам за посередництво у вирішенні питання щодо складання іспитів.
При цьому, ОСОБА_4 перебуваючи біля приміщення ТСЦ № 2342, мав зустрічати громадян, які звернулись до нього за допомогою у проходженні іспитів, та, отримавши від них неправомірну вигоду, передавав її частину адміністратору ТСЦ № 2342, а решту залишав собі.
Відповідно до Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої Наказом МВС № 515 від 07.12.2009 року, крім іншого, встановлено Порядок приймання практичного іспиту для отримання права керування транспортними засобами, яким визначено:
1. Практичний іспит з навичок керування транспортним засобам (далі - практичний іспит) складається в тому ж ТСЦ МВС, де було успішно складено теоретичний іспит.
2. Практичний іспит приймає екзаменатор, який має посвідчення водія тої категорії транспортних засобів, з якої приймає іспити.
Персональний склад екзаменаторів ТСЦ МВС визначається наказом РСЦМВС.
3. Для допуску до складання практичного іспиту особа подає екзаменатору документ, що посвідчує особу, та екзаменаційний лист, в якому визначено вправи для перевірки підготовленості особи до керування транспортним засобом та типові помилки, які можуть бути допущені.
4. Перед початком складання практичного іспиту екзаменатор ознайомлює особу, яка складатиме практичний іспит, з порядком проведення іспиту.
5. Приймання практичного іспиту проводиться на транспортному засобі тої категорії, на керування транспортним засобом якої особа, що екзаменується, претендує отримати право.
Транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких приймаються практичні іспити, повинні мати розпізнавальний знак "Учбовий транспортний засіб" відповідно до вимог підпункту "к" пункту 30.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), та бути обладнані відповідно до вимог законодавства додатковими педалями зчеплення (крім транспортних засобів з автоматичною коробкою передач), гальмування, дзеркалом заднього виду для екзаменатора.
У разі проходження особою підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації водія в закладі на транспортному засобі з автоматичною коробкою передач складання практичного іспиту здійснюється на транспортному засобі з автоматичною коробкою передач.
6. Практичний іспит приймається на транспортному засобі ТСЦ МВС або закладу на вибір особи, що складає іспит.
Під час проведення практичного іспиту на транспортному засобі ТСЦ МВС екзаменатор перебуває у транспортному засобі поруч з особою, що екзаменується, контролює правильність виконання вправ та фіксує помилки в екзаменаційному листі.
У разі прийняття практичного іспиту на транспортному засобі закладу на сидінні, з якого здійснюється доступ до дублюючих механізмів керування гальмовою системою та трансмісією транспортного засобу, перебуває спеціаліст з навчання керуванню транспортними засобами такого закладу (далі - спеціаліст закладу). У цьому випадку екзаменатор розташовується таким чином, щоб мати можливість контролювати дії особи, що екзаменується, та спеціаліста закладу. 
7. Приймання практичного іспиту проводиться у два етапи (за винятком транспортних засобів категорій А1, А, В1, В):
перший етап практичного іспиту - на майданчику для навчання з початкового керування;
другий етап практичного іспиту - в умовах дорожнього руху на визначених ТСЦ МВС маршрутах.
Перевірка навичок керування транспортними засобами категорій А1, А, В1 проводиться виключно на майданчиках для навчання з початкового керування, а категорії В - виключно в умовах дорожнього руху на маршрутах, визначених ТСЦ МВС.
8. До початку проведення практичного іспиту на майданчику для навчання з початкового керування транспортним засобом екзаменатор перевіряє:
наявність та цілісність елементів та технічних засобів організації дорожнього руху і відповідність їх установлення діючим вимогам;
транспортні засоби на відповідність вимогам до транспортних засобів, що використовуються для проведення практичних іспитів;
справність технічних засобів контролю процесу проведення практичних іспитів.
У разі встановлення екзаменатором під час перевірки невідповідності однієї або кількох умов, визначених абзацами другим-четвертим цього пункту, практичний іспит не проводиться.
9. Практичний іспит на майданчику для навчання з початкового керування проводиться за командою екзаменатора шляхом послідовного виконання вправ.
10. Час виконання вправи на майданчику для навчання з початкового керування вимірюється з моменту перетинання передніми колесами (переднім колесом) транспортного засобу лінії початку виконання вправи до моменту перетинання задніми колесами (заднім колесом) транспортного засобу (або його причепа згідно з умовами виконання вправи для состава транспортних засобів) лінії закінчення виконання вправи (або лінії "СТОП" відповідно до умов виконання вправи).
11. У разі отримання незадовільного результату під час складання першого етапу практичного іспиту екзаменатор роз`яснює особі допущені помилки, порядок і строки перескладання іспиту.
12. Особа, яка не склала перший етап практичного іспиту, до другого етапу практичного іспиту не допускається.
13. Для приймання практичного іспиту на вулично-дорожній мережі ТСЦ МВС визначає декілька маршрутів для перевірки навичок керування транспортними засобами відповідної категорії.
Довжина маршруту повинна врахувати елементи, що дають можливість перевірити навички керування транспортним засобом.
14. Під час розроблення маршрутів ураховуються категорії транспортних засобів, а також фактори, які забезпечують безпечне складання практичного іспиту (інтенсивність руху, середня швидкість та пропускна спроможність вулично- дорожньої мережі).
15. Маршрути оформляються у вигляді схеми розміром 210 х 294 мм (формат А4). Кожному маршруту присвоюється порядковий номер. На схемі маршруту повинні позначатися категорії транспортних засобів, на яких за цими маршрутами складаються практичні іспити, та відображатися: 1) початок та кінець маршруту, лінія маршруту; 2) технічні засоби регулювання дорожнього руху (дорожні знаки, дорожня розмітка, транспортні огородження, світлофори дорожні тощо); 3) залізничні переїзди (за наявності); 4) інші необхідні позначення.
Маршрути для приймання практичного іспиту затверджуються наказом РСЦ МВС та оприлюднюються на вебсайті ГСЦ МВС.
16. У разі наявності обставин, що перешкоджають подальшому руху за маршрутом (транспортний затор, дорожні роботи, дорожньо-транспортна пригода тощо), допускається відхилення від маршруту з подальшим поверненням на нього або екзаменатор приймає рішення про продовження іспиту за іншим маршрутом.
Вправи, у тому числі пов`язані із зміною напрямку руху за маршрутом, виконуються за чіткою командою екзаменатора.
19. Особа виконує всі вправи практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
Під час проведення практичного іспиту екзаменатору забороняється давати команди, виконання яких може призвести до вчинення порушення ПДР або створення аварійно-небезпечної ситуації та/або дорожньо-транспортної пригоди.
Спеціалісту закладу забороняється втручатися в хід практичного іспиту, крім випадків, коли команди екзаменатора в разі їх виконання можуть призвести до порушення ПДР, створення аварійно-небезпечної ситуації та/або дорожньо- транспортної пригоди, або коли особа може створити аварійно-небезпечну ситуацію та/або дорожньо-транспортну пригоду.
20. Практичний іспит вважається нескладеним, якщо особа:
допустила більше трьох типових помилок;
створила ситуацію, що викликала необхідність втручання екзаменатора або спеціаліста закладу (у разі його присутності в транспортному засобі, на якому проводиться практичний іспит) в управління транспортним засобом для запобігання аварійно-небезпечній ситуації та/або дорожньо-транспортній пригоді;
відмовилася виконати вправу практичного іспиту, крім випадків, коли виконання команди екзаменатора може призвести до порушення ПДР або створення аварійно-небезпечної ситуації та/або дорожньо-транспортної пригоди.
21. Екзаменатор після закінчення практичного іспиту на вулично-дорожній мережі та в разі незадовільного результату складання іспиту (на вимогу особи) при включених технічних засобах контролю процесу складання практичного іспиту роз`яснює допущені помилки, порядок і строки перескладання іспиту.
22. Тривалість практичного іспиту на майданчику для навчання з початкового керування повинна бути достатня для визначення вміння особи керувати транспортним засобом відповідної категорії безпечно для інших учасників дорожнього руху, але не менше 10 хвилин.
Тривалість практичного іспиту на вулично-дорожній мережі повинна складати не менше 20 хвилин.
Загальна тривалість практичного іспиту на майданчику для навчання з початкового керування та в умовах дорожнього руху не повинна перевищувати 60 хвилин.
23. Результат складання практичного іспиту екзаменатор фіксує у виданому особі екзаменаційному листі, засвідчує своїм підписом та вносить до ЄДР МВС засобами єдиної інформаційної системи МВС у день його складання.
Екзаменатор після складання особою практичного іспиту ознайомлює її з результатом складання практичного іспиту, що засвідчується підписом особи в екзаменаційному листі.
На вимогу особи, яка складала практичний іспит, екзаменатор друкує за допомогою засобів програмного забезпечення ЄДР МВС відомість, що містить інформацію про: ТСЦ МВС, у якому особою складався практичний іспит; прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дату народження особи, яка складала практичний іспит; категорію транспортного засобу, право на керування яким особа має намір отримати; загальний підсумок (практичний іспит складено або не складено); прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) екзаменатора, який приймав практичний іспит.
Відомість засвідчується підписом екзаменатора, який приймав практичний іспит, та видається особі, яка його складала.
24. Особі для складання практичного іспиту надається необмежена кількість спроб протягом двох років з дня видачі їй свідоцтва про закінчення практичної підготовки.
У разі якщо особа не склала практичний іспит, наступний практичний іспит призначається не раніше ніж через десять календарних днів, що обраховуються, починаючи з наступного дня після складання практичного іспиту.
Якщо особа не склала практичний іспит протягом двох років з дня видачі свідоцтва про закінчення практичної підготовки, до наступного практичного іспиту така особа допускається після проходження теоретичної, практичної підготовки в закладі та підтвердження такої підготовки новими свідоцтвом про закінчення теоретичної підготовки, свідоцтвом про закінчення практичної підготовки.
Так, на початку червня 2025 року, більш точна дата та час у ході судового розгляду не встановлені, ОСОБА_6 після негативного результату складання практичного іспиту на право керування транспортними засобами, з метою з`ясування можливості вирішення питання щодо успішного складання практичного іспиту на право керування транспортними засобами у ТСЦ № 2342 для подальшого отримання посвідчення водія звернулась до ОСОБА_4 та поцікавилась, чи зможе він їй з цим допомогти, на що останній, маючи на меті отримання прибутку незаконним шляхом, керуючись корисливим мотивом, повідомив, що за передання йому 12000 гривень неправомірної вигоди може допомогти вплинути на прийняття позитивного рішення працівниками ТСЦ №2342.
При цьому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи особисті зв`язки ОСОБА_4 , наявність у нього безпосереднього впливу на прийняття рішення адміністратором ТСЦ № 2342, а також розуміючи, що у разі відмови у наданні неправомірної вигоди вона не зможе успішно скласти практичний іспит на право керування транспортними засобами для подальшого отримання посвідчення водія, погодилася на пропозицію ОСОБА_4 щодо надання йому неправомірної вигоди у розмірі 12000 грн.
Так, 17 червня 2025 року, приблизно о 08 год. 23 хв. у м. Запоріжжя, біля зупиночного комплексу громадського транспорту по вул. Козака Бабури, поблизу будинку №20, попередньо домовившись про зустріч у телефонному режимі від 16.06.2025 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на отримання неправомірної вигоди за здійснення впливу на невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб Територіального сервісного центру МВС №2342, зустрівся зі ОСОБА_6 , яка мала намір скласти практичний іспит для отримання посвідчення водія категорії «В» з метою отримання права керування транспортними засобами.
ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, одержав від останньої конверт з грошовими коштами в якості неправомірної вигоди у сумі 12000 гривень, за здійснення подальшого впливу на невстановленого адміністратора ТСЦ № 2342 за успішне складання ОСОБА_6 практичного іспиту на право керування транспортними засобами категорії «В» у ТСЦ № 2342.
Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами ТСЦ МВС №2342, маючи умисел, направлений одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин за таких обставин:
У невстановлений судом час, але не пізніше травня 2025 року, ОСОБА_7 , маючи водійське посвідчення категорії С та СІ, виявив бажання отримати посвідчення водія категорії В.
Так, ОСОБА_7 з метою з`ясування можливості вирішення питання щодо успішного складання практичного іспиту на право керування транспортними засобами у ТСЦ № 2342 для подальшого отримання посвідчення водія звернувся до ОСОБА_4 та поцікавився, чи зможе він йому з цим допомогти, на що останній, маючи на меті отримання прибутку незаконним шляхом, керуючись корисливим мотивом, повідомив, що за передання йому 12000 гривень неправомірної вигоди, може допомогти вплинути на прийняття позитивного рішення адміністратором ТСЦ№ 2342.
При цьому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи особисті зв`язки ОСОБА_4 , наявність у нього безпосереднього впливу на прийняття рішення адміністратором ТСЦ № 2342, а також розуміючи, що у разі відмови у наданні неправомірної вигоди він не зможе успішно скласти практичний іспит на право керування транспортними засобами для подальшого отримання посвідчення водія, погодився на пропозицію ОСОБА_4 щодо надання йому неправомірної вигоди у розмірі 12000 грн.
Так, 10 жовтня 2025 року, приблизно о 13 год. 30 хв. у м. Запоріжжя, біля магазину «Сільпо» по вул. Руставі 1, попередньо домовившись про зустріч у телефонному режимі від 08.10.2025 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на отримання неправомірної вигоди за здійснення впливу на адміністратора Територіального сервісного центру МВС №2342, зустрівся зі ОСОБА_7 , який мав намір скласти практичний іспит для отримання посвідчення водія категорії «В» з метою отримання права керування транспортними засобами та проконсультував останнього про порядок отримання талону та реєстрації у ТСЦ № 2342, а також повідомив, що сума неправомірної вигоди буде складати 12 000 грн.
05 листопада 2025 року, приблизно о 08 год. 15 хв., ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у м. Запоріжжі по вул. Козака Бабури, поблизу будинку №9А, а саме неподалік від ТСЦ № 2342, одержав від останнього грошові кошти в якості неправомірної вигоди у сумі 12000 гривень, за здійснення подальшого впливу на адміністратора ТСЦ № 2342 за успішне складання ОСОБА_7 практичного іспиту на право керування транспортними засобами категорії «В» у ТСЦ № 2342.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив у своїх показаннях обставини, викладені в обвинувальному акті, детально пояснив обставини скоєних кримінальних правопорушень, про вчинені дії жалкує та щиро кається.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано не доцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом визнається щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно з ч. 2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила протиправне діяння, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого.
Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті, й повинен з урахуванням усіх перелічених обставин визначити вид і розмір покарання.
Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, демонструє готовність понести заслужене покарання. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі№ 643/13256/17.
Щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття (Постанова ВС ККС, справа №523/4890/19 від 04.10.2022 р.).
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , з огляду на обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психоневрологічному диспансері не перебуває, є інвалідом третьої групи, має постійне місце проживання, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії не тяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненому визнав у повному обсязі, усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому.
Суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України, у вигляді штрафу.
Призначене судом покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній. 
Запобіжний захід не обирався. 
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного ухвалами слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 17.11.2025 року підлягають скасуванню.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368 - 371, 374, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арештів накладених ухвалами слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 17.11.2025 року (справа № 335/10376/25, провадження № 1-кс/335/3793/2025, справа № 335/10376/25, провадження № 1-кс/335/3794/2025,справа № 335/10376/25, провадження № 1-кс/335/3795/2025, справа № 335/10376/25, провадження № 1-кс/335/3792/2025) - скасувати.
Речові докази, після набрання вироком суду законної сили: 
-мобільний телефон Xiaomi Hyper OS Redmi Note 13 imei: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 , які передані до камери схову речових доказів ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_4 за належністю;
-грошові кошти на загальну суму 12 000 гривень (12 купюр по 1000 гривень): АК 8954666, ЄП 8954664, КГ 1118008, ЄП 8954665, КГ 1118009, КГ 1118011, КГ 1118012, КГ 1118010, АК 4456671, КГ 1118127, ЄП 8954662, КГ 1118126, які упаковано до спец.пакету ICR 0053198, які передано на відповідальне зберігання до банку через відповідальну особу УФЗБО ГУНП в Запорізькій області - конфіскувати у дохід держави;
-3 зошити та два блокноти з чорновими записами, які були перепаковані до спец.пакету RA W0070593; копії документів третіх осіб (паспорт, ідентифікаційний код у загальній кількості 18 аркушів), які були перепаковані до паперового конверту та передані на зберігання до камери речових доказів ГУНП в Запорізькій області - залишити в матеріалах кримінального провадження;
-копії документів: водійського посвідчення, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (на 6 аркушах); копії документів: паспорту, картки фізичної особи – платника податків, водійського посвідчення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (на 3 аркушах); копії документів: паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, водійського посвідчення, посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (на 5 аркушах); та чорновий запис на 1 аркуші; копії документів: паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (на 4 аркушах); та чорновий запис на 1 аркуші; копії документів: паспорту, картки фізичної особи – платника податків, водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (на 4 аркушах), та чорновий запис на 1 аркуші; копії документів: паспорту, картки платника податків, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (на 4 аркушах), та чорновий запис на 1 аркуші; акт технічного стану транспортного засобу з ідентифікаційним номером №7877/23/1/6331 на 1 аркуші; висновок експертного дослідження на 1 аркуші; додаток до висновку ГСЦ МВС України № 27603 від 25.01.2022 на 1 аркуші; висновок 0113/2 на 1 аркуші; висновок № 227 на 1 аркуші; копія висновку № 27603 на 1 аркуші; висновок 0113/2 на 1 аркуші; додаток до висновку ГСЦ МВС України № 27603 на 1 аркуші; 1 зошит з чорновими записами; лист з написом ОСОБА_14 з чорновими записами номерами осіб та контактними номерами на 1 аркуші; сім-холдер з номером НОМЕР_4 ; 1 блокнот з чорновими записами, медичну довідку на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які упаковано до спец.пакету RA W0070594 та передано на зберігання до камери речових доказів ГУНП в Запорізькій області - повернути за належністю ОСОБА_16 .
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя            ОСОБА_1