Справа № 373/397/26
Провадження № 2/373/833/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
02 червня 2026 року      м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі 
головуючої судді     Хасанової В.В.,
за участю
секретаря судового засідання    Гливи В.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

11.02.2026 представник позивача ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» Руденко К.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором № 11545 від 30.05.2024 у загальному розмірі 32375,00 грн, а також понесених судових витрат у розмірі сплаченого судового збору 2662,40 грн та на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
В обґрунтування позову зазначив, що 30.05.2024 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт https://kltcredit.com.ua, було укладено кредитний договір № 11545, що підписаний відповідачкою у відповідності до вимог ст. 12 Закону «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов Договору ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 365 днів з 30.05.2024 до 30.05.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. 
Сторони відповідно до п. 1.3 погодили розмір стандартної процентної ставки, яка становить 1,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується у межах всього строку користування кредитом. 
Відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн, які були перераховані їй 30.05.2024 через платіжного провайдера ТОВ «Пейтек» на платіжну картку НОМЕР_1 .
Взяті на себе зобов`язання відповідачка не виконувала, не сплачувала обов`язкові періодичні платежі по процентам у розмірі та строки, передбачені договором.
Таким чином, відповідачка має заборгованість перед позивачем за договором № 11545 від 30.05.2024 на загальну суму 32375,00 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом – 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами за період з 30.05.2025 по 30.05.2025 за ставкою 1,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом – 27375,00 грн.
Ухвалою суду від 25.03.2026 справу прийнято до провадження та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні. 
Представник позивача в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась. Направлена на її ім`я судова повістка за останньою відомою адресою реєстрації повернулась без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про дату, час і місце розгляду справи відповідачка також повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 30.05.2024 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний кредитний договір № 11545. Договір підписано відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 819711.
Відповідно до умов Договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн (п. 1.1). Кредит надається на строк 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору (п. 1.4).
Умовами договору сторони погодили тип процентної ставки ? фіксована. Процентна ставка становить 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3 Договору).
Згідно з п 1.8 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . 
З Паспорту споживчого кредиту встановлено, що відповідачці була надана інформація до укладення кредитного договору, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; загальні витрати за кредитом; орієнтовна загальні вартість кредиту для споживача; порядок повернення кредиту. Паспорт також підписаний електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора.
Перерахування відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 5000,00 грн встановлено інформаційною довідкою ТОВ «Пейтек» від 09.01.2026. За інформацією, що викладена у довідці встановлено, що відповідно до договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 2024-05-06 укладеного між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 4441111146713072 від ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» 30.05.2024 09:51:03 на суму 5000,00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» – 87a70758-77c3-4398-9944-19c7f84e0d73. Номер транзакції в системі ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» – 121041=a1cc8525-a4a3-463e-80cd-f0852e51d926=60437. Session ID – 024881925031. Сайт торгівця – https://kltcredit.com.ua. Код авторизації – 861388. Банк-еквайр – АТ «ПУМБ». Призначення платежу: перерахування коштів за договором № 11545 від 30.05.2024. 
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11545 від 30.05.2024, складеним ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» станом на 09.01.2026, судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_1 було нараховано щоденні проценти за користування кредитними коштами за період з 30.05.2024 по 30.05.2025 включно. Згідно розрахунку заборгованості нарахування процентів здійснювалось на суму кредиту 5000,00 грн за процентною ставкою 1,50 % в день, що передбачено умовами договору. З розрахунку встановлено, що відповідачкою за вказаний період кредитування не було внесено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом. У підсумковому значенні розрахунку станом на 09.01.2026 визначено заборгованість у загальному розмірі 32375,00 грн, до якої включено: 5000,00 грн заборгованості по кредиту; 27375,00 грн заборгованості по процентам.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 32375,00 грн.
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.
За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом 
Письмовими доказами доведено, що 30.05.2024 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний кредитний договір № 11545 в сумі 5000,00 грн. 
Надання кредиту відповідачці здійснено в безготівковій формі шляхом переказу 30.05.2024 коштів на картку позичальника, номер якої вона зазначила при укладенні кредитного договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Пейтек» як технічного оператора платіжних послуг. 
Отже, зазначений вище договір є укладеним і за його умовами відповідачка ОСОБА_1 мала зобов`язання перед кредитодавцем ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» повернути кредит в сумі 5000,00 грн не пізніше строку, вказаного у п. 1.4 договору, що становить 365 днів до 30.05.2025. 
Умовами договору (п. 1.3) передбачено застосування стандартної процентної ставки у розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами протягом строку дії кредитного договору.
Що стосується розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання за договором та не повернула кредитні кошти, а також не вносила плату (проценти) за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума неповернутого кредиту у розмірі 5000,00 грн. Визначаючи розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідачки, суд виходить з наступного.
22.11.2023 було прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Вказаним Законом внесено зміни та доповнення і до Закону України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування».
Зокрема, ст. 8 Закону України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів ? 2,5 %; протягом наступних 120 днів ? 1,5 %. 
Водночас, частиною 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24.12.2023, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24.12.2023, підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1 %, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті.
Оскільки кредитний договір № 11545 був укладений 30.05.2024, тобто після набрання чинності Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідачки ОСОБА_1 не могла перевищувати 1,00 %.
Суд, у відповідності до вимог зазначеного Закону та в межах строку, протягом якого здійснено нарахування процентів ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» станом на 09.01.2026, з урахуванням невнесення відповідачкою коштів на погашення заборгованості за кредитом, визначає суму заборгованості за процентами наступним чином: за період з 30.05.2024 по 30.05.2025 розмір процентів за користування кредитом становить 18250,00 грн (5000,00 грн х 1,00 % х 365 днів).
З огляду на вищевикладене загальна сума заборгованості за кредитним договором № 11545 від 30.05.2024, яка стягується судом з відповідачки на користь позивача, складає 23250,00 грн, з яких: 5000,00 грн – заборгованість по кредиту; 18250,00 грн – проценти за користування кредитом.
За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2662,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. 
Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 32375,00 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 23250,00 грн, що становить 71,81 % від ціни позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1911,87 грн (2662,40 грн х 71,81 %).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: копію Договору про надання юридичних послуг № 16/09/2024 від 16.09.2024 укладеного ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «КЛТ КРЕДИТ»; акт прийому-передачі наданих послуг № 57 від 03.11.2025 на суму 100000,00 грн; витяг з Реєстру № 1 до акту прийому-передачі наданих послуг від 03.11.2025 по підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на суму 10000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого на ім`я Руденка К.В.; копію довіреності від 12.01.2026; копію платіжної інструкції № 976 від 02.12.2025 про сплату послуг по Договору про надання юридичних послуг № 16/09/2024 від 16.09.2024 на суму 100000,00 грн. 
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з положень щодо пропорційності такого відшкодування та керується положеннями частини 2 статті 141 ЦПК України. 
Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає їх в сумі 7181,00 грн (10000,00 грн х 71,81 %).
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № 11545 від 30.05.2024 у загальному розмірі 23 250 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» судовий збір в розмірі 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять) грн 87 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7181 (сім тисяч сто вісімдесят одна) грн 00 коп. 
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ? Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ», код ЄДРПОУ 40076206, адреса місцезнаходження: пл. Солом`янська, буд. 2, прим. 04, м. Київ, 03035,
відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя        В.В.Хасанова