Справа № 455/876/26
Провадження № 3/455/452/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 травня 2026 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Івасенко С.М., в присутності особи,яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справ, що надійшли з відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, одружена , має на утриманні одну неповнолітню дитину 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
роз`яснивши особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, положення ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2026 року о 12 годині 46 хвилин у с. Стара Сіль, по вул. Січових Стрільців, водій ( особа щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 ), керувала автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України – відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 

В судове засідання з`явилася ОСОБА_1 свою вину не визнала. Підтвердила, що відмовилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проїхати в медичний заклад, повністю, Поліцейський повідомив, що тоді на неї буде складено протокол за відмову. Пояснила, що перший раз в такій ситуації, хотіла відвести дитину, а потім пройти огляд, але поліцейський відмовив.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00). Відповідно до сталої практики ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 65; «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 76).Використання Судом словосполучення «як правило» свідчить про те, що необхідність участі сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на яку поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ, не має абсолютного й безумовного характеру, а її відсутність не завжди свідчить про порушення судом вимоги безсторонності, яке б автоматично призводило до несправедливості судового провадження й нівелювало його результати.
В п. 42 постанови по справі № 208/712/19 30 серпня 2023 року Велика Палата зазначила, що суди під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, мають керуватися критеріями дотримання гарантій безсторонності суду, сформульованими ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 65), визнаній Судом керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України» (див. пункт 25 цієї постанови).
У справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 65), визнаній Судом керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України», висновок щодо порушення вимоги неупередженості суду було зроблено в ситуації, яка характеризувалася таким поєднанням обставин: (1) в суді першої інстанції було проведено усне слухання; (2) жодна особа, яка представляє та обґрунтовує обвинувачення, будь то прокурор чи інша особа, не була присутня на слуханні; (3) заявниця була присутньою на слуханні та не визнала себе винною; (4) суд першої інстанції визнав заявницю винною та засудив її до п`яти днів тримання під вартою за неповагу до суду; (5) відповідно до чинного законодавства рішення не могло бути оскаржене. Про це ЄСПЛ наголосив і в рішенні від 15 червня 2023 року про неприйнятність заяви у справі «Олександр Володимирович Куліш проти України» (заява № 6023/23).
21 липня 2021 року Конституційний суд України у справі № 3-173/2018(1186/18, 77/19) зазначив, що проблема чинного законодавства про адміністративні правопорушення лежить в унормуванні в законодавстві про адміністративні правопорушення великої кількості правопорушень, які за своєю природою або характером і ступенем суворості стягнення належать до кримінальних правопорушень. Розв`язання зазначеного питання, на думку Конституційного Суду України, має бути здійснено Верховною Радою України системно та невідкладно. Станом на сьогодні проблема законодавцем не вирішена.

Згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння залишається і донині адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП. А тому розгляд цієї справи відбувся з дотриманням норм саме КУпАП з врахуванням гарантій, передбачених статтею 6 ЄКПЛ.
З дня складання протоколу серії ЕПР1 №656078 пройшло 20 днів, ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про місце, дату та час розгляду її справи та мала достатніьо часу і можливість для підготовки свого захисту особисто чи з використанням юридичної допомоги захисника. Мала змогу безпосередньо в суді доводити свою позицію.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Зазначеними положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
Отже, якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №656078 від 03.05.2026 року, відповідно до якого 03 травня 2026 року о 12 годині 46 хвилин у с. Стара Сіль, по вул. Січових Стрільців, водій ( (особа щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 ), керувала автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України – відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння; 
- у рапорті поліцейського ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 03.05.2026 року про те, що 03.05.2026 року під час патрулювання в с. Стара Сіль, по вул. Січових Стрільців Самбірського району зупинено автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, однак особа відмовилася. На громадянинку ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП Відеофіксація проводилась із моменту зупинки транспортного засобу до закінчення оформлення адміністративних матеріалів без залучення двох свідків;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що громадяка ОСОБА_1 відмовилася від огляду;
- у направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що громадянка ОСОБА_1 відмовилася від огляду в медичному закладі;
- на відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, на якому зафіксовано, що 03.05.2026 року в 12:46:06 в поле зору реєстратора потрапляє автомобіль марки»Volkswagen» , ДНЗ НОМЕР_2  і поліцейські його зупиняють, однин з них підходить до водія;
- на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано спілкування поліцейських з водійкою, яка представилася як ОСОБА_1 . Поліцейський спитав чому водійка не пристебнута ременем безпеки, попросив надати посвідчення водія та повідомив про відеофіксацію розмови. Роз`яснив права, було складено постанову про інше правопорушення щодо порушень правил дорожнього руху. Після того як водійка вийшла з автомобіля, поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю при спілкуванні та запропонував пройти тест на місці зупинки, якщо не згідна на місці зупинки – запропонував проїхати в медичний заклад, попередив, що за відмову від огляду буде складено протокол. Відмовилась від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі, сказала хай складають протокол за відмову. Після складання протоколу отримала його примірник. Поліцейський відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. 
Інформації, що ОСОБА_1 оскаржувала дії працівників поліції не має. ОСОБА_1  своєчасно була повідомлена про місце, дату та час судового слухання його справи, малп повну можливість підготувати свій захист, була належним чином поінформована про характер і причину висунутого «обвинувачення» проти неї, як це було викладено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №656078 від 03.05.2026 року та мала достатній час і можливості для підготовки свого захисту проти обвинувачень, сформульованих у протоколі.
Аналізуючи докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оцінюючи їх в сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Версія ОСОБА_1 про те, що вона хотіла відвести дитину, а потім пройти огляд на стан сп`яніння не підтвердилася. На відео з нагрудних камер чітко зафіксовано, що після пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовилась, не пояснюючи причини.
У справі щодо ОСОБА_1 суддя не вчиняла жодних процесуальних дій, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення. В основу винесеної постанови поклала лише письмові та відео матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, відео із службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських).

Звертаю увагу, що такі висновки сформовані виключно в межах фабули, зазначеної в протоколі серії ЕПР 1 №656078 від 03.05.2026 року, без зміни сукупності доказів на шкоду ОСОБА_1 , без введення нових обвинувальних доказів за власною ініціативою та без вилучення певних доказів, поданих уповноваженою особою ВП №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, без вжиття заходів, які можна було б витлумачити як прийняття на себе ролі сторони обвинувачення. 

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановила.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановила.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст.40-1,283,284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській області /Львівська область/ 21081300, ЄДРПОУ отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA268999980313040149000013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, ЄДРПОУ отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.М. Івасенко