Провадження № 2/742/1761/26 
Єдиний унікальний № 742/555/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді   Павлов В.Г.,
секретаря судового засідання   Рубан Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – 

за участі:
представник позивача Галас А.О.,

УСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2866692 від 01.09.2020 р. в розмірі 47 232 грн, судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 8 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2020 р. між ТОВ «Авентус Україна» та  ОСОБА_2 в електронній формі було укладено договір №2866692 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 14 400,00 грн шляхом перерахування коштів на платіжну карту № НОМЕР_1 строком на 30 днів, зі сплатою відсотків – знижена процентна ставка – 0,57% та стандартна процентна ставка – 1,90% в день за користування кредитом. Всупереч умов укладеного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у встановлений договором строк і в подальшому отриманий кредит не повернула, відсотки за користування кредитом не сплатила, внаслідок чого в неї виникла заборгованість в розмірі - 47 232 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 14 400 грн. та заборгованості за відсотками - 32 832 грн.
21.04.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №ККАУ-21042021, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №2866692 від 01.09.2020 р. у розмірі 47 232 грн.
Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість, а також судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн та 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідачки подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заперечення мотивовані тим, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження факту та розміру заборгованості, а долучений розрахунок боргу не є належним та допустимим доказом. Окрім того, представник зазначила, що відсотки за кредитом нараховані поза межами строку кредитування, а сама відповідачка дій щодо продовження (пролонгації) дії договору не вчиняла. У зв`язку з цим сторона відповідача просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.
У відповіді на відзив, надісланій на електронну адресу суду, представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позиція позивача обґрунтована тим, що відсотки нараховані правомірно та в межах строку дії договору, з умовами якого відповідачка погодилася, підписавши його. Окрім того, позивач зазначає, що 27.09.2020 р. відповідачка здійснила платіж у розмірі 2 216,16 грн, що відповідно до п.4.3,4.5 договору призвело до пролонгації строку кредитування. Заявлені відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу позивач вважає необґрунтованими та завищеними.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у відповіді на відзив просив слухати справу у його відсутності.
Представник відповідача, визнаючи належність банківського рахунку боржнику та факт перерахування грошових коштів у межах кредитного договору, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2026 позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.04.2026 р. скасовно заочне рішення по справі №742/555/26 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
01.09.2020 р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №2866692 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 14 400грн шляхом перерахування коштів на платіжну карту № НОМЕР_1 , строк кредитування 30 днів, з можливою пролонгацією, зі сплатою відсотків – знижена процентна ставка – 0,57% та стандартна процентна ставка – 1,90% в день за користування кредитом, якщо споживач не виконає умови договору для застосування зниженої процентної ставки.
Зазначений договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора М541691, який був надісланий 01.09.2020 р о 15:20:13 на особистий номер телефону останньої НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію /а.с.17/.
Згідно відомостей наданих ТОВ ФК «WayForPay», що має право на надання платіжних послуг вих. № 6511-ВП від 16.12.2025 р. вбачається перерахунок коштів 01.09.2020 р. у розмірі 14 400 грн на банківську картку № НОМЕР_3 , код авторизації – НОМЕР_4 , номер транзакції – НОМЕР_5 /а.с.17/.
Згідно листа наданого АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ім`я ОСОБА_3 в банку було емітовано карту № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) на яку 01.09.2020 було зараховано 14 400,00 грн /а.с.37/.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №2866692 від 01.09.2020 р. заборгованість  ОСОБА_1 становить - 47 232 грн, з яких 14 400 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 32 832 грн – прострочена заборгованість за відсотками, нарахування яких було до 25.01.2021 р. /а.с.18 звор. - 20/.
21.04.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №ККАУ-21042021, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №2866692 про надання споживчого кредиту від 01.09.2020 р. у розмірі - 47 232,00 грн., що підтверджується копією зазначеного договору відступлення прав вимоги, витягу з реєстру боржників до вказаного договору, Актом приймання-передачі реєстру боржників та платіжною інструкцією від 21.04.2021 р. про оплату компенсації за відступлення прав вимоги /а.с.20-23/.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі - 47 232 грн /а.с.22 зв../.
Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою щодо погашення заборгованості за договором №2866692 про надання споживчого кредиту від 01.09.2020 р. та повідомляв про відступлення права вимоги /а.с.23 зв./. 

ІV. Оцінка Суду.
Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У справі встановлено, що для підписання договору №2866692 про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором М541691, який був надісланий на зазначений нею номер телефону, відповідно до вимог частини 6 та 8 ст.11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір, що також не оспорюється стороною відповідача у поданому відзиві до суду.
Тобто, між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором та графіком платежів строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами.
Строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту вказана в Графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору п.1.4.
Як вбачається із змісту кредитного договору між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів (пункти 1.5-1.5.3 кредитного договору).
Нарахування процентів здійснювалося на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, що передбачено п.3.1 договору. Також, умовами договору, підписаного відповідачкою, передбачено продовження строку кредитування на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору. 
Продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в п.4.3 Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою п.4.5 договору.
Підпис відповідача під договором свідчить про її ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.
Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_3 посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. 
Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст.629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору та перерахувало 01.09.2020 р. ОСОБА_3 на карту № НОМЕР_6 грошові кошти у розмірі 14 400,00 грн., що підтверджується відомостями банку.
Згідно долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що 27.09.2020 р. ОСОБА_3 вчинила платіж в розмірі 2 216,16 грн, чим здійснила пролонгацію строку кредиту згідно з п. 4.5 (п. 1.4 - 30 днів). Нарахування процентів за Договором здійснювалося на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (тобто з 27.09.2020 р. + 30 днів строк дії договору, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, тобто до 25.01.2021 р., що у загальному розмірі становить 120 днів). 
Відповідач не відмовилася від укладення договору, письмово повідомивши про це Товариство, як передбачено п. 5.3, тому твердження сторони відповідача про неправомірне нарахування відсотків поза межами строку дії договору не підтверджено належними доказами, так само як і не спростовано контррозрахунком нарахування таких відсотків, тому судом до уваги не приймаються, а розцінюються як уникнення відповідальності за договором.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» щодо стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 47 232 грн, які складаються з тіла кредиту та прострочених відсотків, які були нараховані в межах кредитного договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному розмірі.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.
У справі встановлено, що за договором факторингу №ККАУ-21042021 від 21.04.2021 р. право вимоги за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал». На підтвердження факту відступлення права вимоги до позову долучено платіжну інструкцію про сплату коштів за вказаним договором, Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 21.04.2021 р. до вказаного договору, Витяг з Реєстру боржників.
Перехід права вимоги за договором №2866692 від 01.09.2020 р. відбувся за договором укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал», вказаний договір ніким не оскаржений, визнаний недійсним в цілому чи за окремими пунктами не був, тобто в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору, відтак позивач має право на стягнення з відповідачки заборгованості за відповідним договором №2866692 від 01.09.2020 р.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, доводів сторін та документально підтверджених доказів по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №2866692 від 01.09.2020 р. на суму 47 232 грн. 

V. Розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. /а.с.1/.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 662,4 грн.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 р., Акт №1058 наданих послуг (правової (правничої допомоги) від 12.01.2026 р., детальний опис наданих послуг до акту № 1058 від 01.07.2025 р..
Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, утому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви та подачі відповіді на відзив, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 гривень.
Вимога сторони захисту про стягнення з позивача правничої допомоги у розмірі 5 000 грн задоволенню не підлягає у відповідності до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,81,141,258-259,265,268,273 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_3  про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту – задовольнити. 
Стягнути із  ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №2866692 про надання споживчого кредиту від 01.09.2020 р. в розмірі 47 232 (сорок сім тисяч двісті тридцять два) грн. 
Стягнути із ОСОБА_3  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» витрати на оплату судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп.та 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (зареєстроване місцезнаходження за адресою: м. Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх), код ЄДРПОУ 35234236.

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 АДРЕСА_1 .

Суддя         В.Г. Павлов