Доманівський районний суд Миколаївської області 
Справа № 475/521/26 
Провадження № 1-кп/475/137/26 
Провадження слідчих органів № 2026 15 321 0000009 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 р.	с-ще Доманівка	

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, с-ща. Доманівка справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026153210000009 від 19.04.2026 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новоселівка, Доманівського району Миколаївської області, громадянкиа України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29.03.2004р. Доманівським РВ УМВС України, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 18 квітня 2026 року близько 19:40 год., перебували з ОСОБА_6 по вул. Світанкова, в с-щі Доманівка (Доманівської ОТГ), Вознесенського району Миколаївської області, де між ними на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення останній тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , умисно завдала два удари дерев`яною рукояткою мітли по лівій руці в область кисті та два удари дерев`яною рукояткою мітли по лівій руці в область плеча потерпілій ОСОБА_6 .
Тим самим, в результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_3 , спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця та садна лівого плеча, садна лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, а саме умисного легкого тілесного ушкодження.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнала повністю, вказавши, що 18 квітня 2026 року у вечірній перебувала на території домоволодіння та прибирала, підмітала. До неї підійшла сусідка ОСОБА_7 та повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_8 , який перебуває в даний час під її доглядом, впав тому вона направилася до нього. Дорогою її зустріла ОСОБА_6 , яка перебуваючи в нетверезому стані та звинуватила її у неналежному догляді її брата ОСОБА_9 , яким вона опікується. В результаті чого, між нею та ОСОБА_6 , виникла сварка, в ході якої вона відштовхнула її рукояткою деревяної мітли та умисно нанесла нею кілька ударів по руках та тілу. За деякий час приїхала поліцію, якій я надала пояснення та в ході розслідування сприяла встановленню усіх обставин. Також, зазначила, що із потерпілою ОСОБА_6 у неї давно конфлікт через її брата ОСОБА_9 , який є її колишнім чоловіком та у зв`язку із його поганим станом здоров`я віона ним опікується. Свою вину у вчиненні інкримінованого її кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України визнала повністю, щиро розкаюється у вчиненому, просила суворо не карати та у випадку призначення покарання обмежитися штрафом. Не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що із обвинуваченою є сусідами та проживають навпроти один одного. 18 квітня 2026 року близько 19 год., вона в компанії знайомих вживала алкоголь та поверталася додому. Привітавшись із ОСОБА_3 пішла далі. ОСОБА_3 підбігла до неї та у них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 завдала її удари дерев`яною рукояткою мітли по лівій руці в область кисті та по лівій руці в область плеча. У лікарні її діагностували тілесні ушкодження в результаті завданих травм. Матеріальної та моральної шкоди не заявляє, щодо міри покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду. Також, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. 
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , а також стосуються речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, дослідивши документи, які характеризують особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого її кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при викладених в обвинувальному акті обставинах, доведена повністю та кваліфікує її дії: за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила дії, які згідно статті 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає її щире каяття.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, в ході судового розгляду судом не встановлено.
Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом враховується, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про її особу, яка на обліках в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, особу винної, яка вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, посередньо характеризується за місцем свого проживання, її поведінку до, під час та після вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, можливе при призначенні покарання у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.
У відповідності до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, під час судового розгляду підстави для його обрання також відсутні.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, речові докази:
-медичну довідку про фіксацію тілесних ушкоджень КНП «Доманівська БЛ» ДСР від 18.04.2026р. видану на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – залишити при матеріалах кримінального провадження;
-мітлу з дерев`яною рукояткою, якабула повернута ОСОБА_3 - залишити ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили. 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя          ОСОБА_10