ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2424/25 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Коротких А.Ю.,
суддів Сорочка Є.О.,
Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 24.01.2025 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до абз.1 п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2).
Зазначена заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та за результатами розгляду прийнято рішення від 31.01.2025 року №253950012587 про відмову у призначенні пенсії.
Вказане рішення мотивоване тим, що до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно з трудовою книжкою ( НОМЕР_1 ) з 10.05.1989 року по 09.08.1991 року, оскільки запис про звільнення завірено печаткою не придатною для сприймання.
До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно з довідкою від 21.01.2025 року №11-10 з 18.07.1984 року по 26.10.1984 року, оскільки професія вишкомотнажникзварник, не передбачена переліком виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.
Крім того, до страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби згідно військового квитка НОМЕР_2 , оскільки запис про звільнення в запас незавірений підписом відповідальної особи.
Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права - порушеними, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент звернення до територіального органу Пенсійного фонду позивачу виповнилось 59 років, а визнаний відповідачем страховий стаж становив 30 років 4 місяців 26 днів.
Таким чином, спірним в межах даної справи є наявність у позивача необхідного пільгового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.
Так, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п.20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: 
- періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;
- професія або посада; характер виконуваної роботи;
- розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи;
- первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Згідно з записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 :
з 01.09.1983 року до 17.07.1984 року ОСОБА_1 навчався в Технічному училищі №2 м. Ніжина;
з 23.03.1984 року до 17.07.1984 року працював в Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія" електрозварником ручного дугового зварювання третього розряду;
з 18.07.1984 року до 26.10.1984 року виконував роботу вишкомонтажника-зварника в Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія";
з 11.11.1984 року до 14.11.1986 року - проходив службу в Радянській армії;
з 26.01.19897 року до 31.10.1988 року працював електрогазозварником 4 розряду в Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія";
з 24.08.1987 року до 02.08.1987 року працював електрогазозварником 3 розряду на Ніжинському ремонтному механічному заводі;
з 01.11.1988 року до 10.05.1989 року - електрогазозварником ручного зварювання 3 розряду на Ніжинському ремонтному механічному заводі;
з 10.05.1989 року до 09.08.1991 року працював електрогазозварником на Ніжинському ветсанзаводі по виробництву м`ясо-кісткового борошна;
з 15.08.1991 року до 01.06.1995 року - у відділі воєнізованої охорони Південно-Західної залізниці на посадах "стрілка по охороні та прийому грузів у парках станції" та "пожежного стрілково-пожежної команди ст.Ніжин";
з 01.10.1995 року до 05.05.2005 року - в Київському загоні відомчої воєнізованої охорони Південно-Західної залізниці на посаді пожежного СПК станції Ніжин;
з 04.01.2007 року до 31.12.2007 року - зварювальником ручної дугової зварки в закритих приміщеннях 5 розряду в ПП "Телеком буд інжиніринг";
з 01.12.2007 року до 31.12.2007 року - електрогазозварником ручного зварювання 5 розряду у відокремленому підрозділі Будівельно-монтажного управління №1 ВАТ трест "Київміськбуд-1" ім. М.П.Загороднього;
з 05.05.2008 року до 04.03.2009 року - на посаді електрогазозварювальника в ПП "Телеком буд інжиніринг";
з 01.04.2009 року до 02.11.2009 року - монтажником-верхолазом в ТОВ "Вісла Інтернешнл";
з 11.02.2010 року до 26.02.2010 року - дорожнім робітником по другому розряду в Носівському райвтодорі;
з 08.03.2010 року до 05.01.2011 року перебував на обліку в Носівському районному центрі зайнятості";
з 12.11.2013 року до 05.01.2015 року працював водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_2 .
Як вбачається із розрахунку стажу, до трудового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 були зараховані; період навчання з 01.09.1983 року до 17.07.1984 року - 6 місяців 22 дні; період роботи в Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія" на посаді електрозварника ручного дугового зварювання третього розряду з 23.03.1984 року по 17.07.1984 року - 3 місяці 25 днів; період роботи на посаді електрогазозварника 4 розряду в Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія" з 27.01.1987 року до 01.08.1987 року - 6 місяців 5 днів; період роботи електрозварником 3 розряду та електрозварником ручного зварювання 3 розряду на Ніжинському ремонтному механічному заводі з 24.08.1987 року до 10.05.1989 року - 1 рік 8 місяців 17 днів. Загалом - 3 роки 1 місяць 9 днів.
До стажу роботи, який надає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2 відповідачем не було зараховано період роботи позивача:
на посаді вишкомонтажника-зварника в Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія" (з 18.07.1984 року до 26.10.1984 року - 3 місяці 9 днів), оскільки, як зазначено відповідачем, професія вишкомонтажник-зварник не передбачена переліком виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 (затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173);
період служби в Радянській армії ( з 11.11.1984 року до 14.11.1986 року - 2 роки 4 дні), так як запис про звільнення в запас не завірений підписом;
період роботи електрозварником на Ніжинському ветсанзаводі по виробництву м`ясо-кісткового борошна" (з 10.05.1989 року до 09.08.1991 року - 2 роки 3 місяці), оскільки запис про звільнення завірено печаткою, непридатною для сприймання. Також до пільгового стажу не зараховані інші періоди роботи ОСОБА_1 із важкими умовами праці.
Щодо незарахування до пільгового стажу служби в армії, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року №2232-ХИ "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 року №2011-Х11 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно- технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Судом першої інстанції встановлено, що з 11.11.1984 року до 14.11.1986 року ОСОБА_1 проходив службу в Радянській армії. На підтвердження вказаного ним був наданий військовий квиток № НОМЕР_3 . Незарахування відповідачем військової служби до стажу роботи для призначення пенсії мотивоване тим, що запис про звільнення в запас не завірений підписом відповідальної особи.
Щодо незарахування до пільгового стажу роботи вишкомонтажником-зварником.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики 18.11.2005 року №383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки №1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки №1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.
Як вбачається із довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії "Чернігівнафтогазгеологія" ДП ПрАТ "НАК "Надра України" від 21.01.2025 року №11-10, ОСОБА_1 працював повний робочий день в Ніжинській газорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія" електрозварником ручного дугового зварювання з 23.03.1984 року по 17.07.1984 року; вишкомонтажником- зварником з 18.07.1984 року до 26.10.1984 року, електрогазозварником з 27.01.1987 року до 02.08.1987 року. ОСОБА_1 виконував окремі види робіт: ручне дугове зварювання складних та відповідальних вузлів та конструкцій з різних сталей. Зварювання відповідальних технологічних конструкцій, вузлів, трубопроводів у всіх просторових положеннях зварювального шва. Заварювання дефектів механізмів і конструкцій, вузлів технологічного обладнання. Перевірка якості зварювального шва. Здійснював електро- і газозварювальні роботи в усіх просторових положеннях зварного шва під час монтажу, демонтажу бурового обладнання і котельних, вантажонесучих швів вишки і основ, трубопроводів і маніфольдів тиском до 15 МПа, основ під місткості, глиномішалок, циркуляційних систем, блоків приготування розчинів. Здійснював зварювальні роботи під час прокладання ліній електропередач. Прокладав і обв`язував міфольди, стикував блоки і виконував інші аналогічні роботи. За професією електрогазозварник ручного дугового зварювання, вишкомонтажник-зварник, електрогазозварник, що передбачені Списком №2 розділ XXXII "Загальні професії". Код КП 7212. Підства: постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.
Розділом XXXII "Загальні професії" Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачалися професії "Газосварщики и их подручные", "Электросварщики и их подручные".
Відповідно до Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.
Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави стверджувати, що професія зварника, електрозварника, газоелектрозварника, вишкомонтажника-зварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 року у справі №535/103/17.
Крім того, відповідно до пп.1.2 Класифікатора професій, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року №327, цей класифікатор призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.
Відтак, незарахування періодів роботи позивача на посаді вишкомонтажника-зварника з підстав того, що така посада не передбачена відповідними Списками не заслуговують на увагу і період роботи з 18.07.1984 року до 26.10.1984 року на посаді вишкомонтажника-зварника в Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання "Чернігівнафтогазгеологія" підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи.
Щодо незарахування до пільгового стажу для призначення пенсії періоду роботи електрозварником, колегія суддів зазначає про таке.
Як встановлено судом першої інстанції з 10.05.1989 року до 09.08.1991 року ОСОБА_1 працював електрозварником на Ніжинському ветсанзаводі по виробництву м`ясо-кісткового борошна.
На підтвердження пільгового стажу роботи позивачем було надано архівні довідки Трудового архіву Ніжинського району № К-1-16-410 та К-1-16-411 від 23.12.2024 року. Вказаний період роботи не зарахований до страхового стажу, оскільки, за обґрунтуванням відповідача, запис про звільнення завірено печаткою, непридатною для сприймання.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Щодо незарахування до пільгового стажу для призначення пенсії інших періодів роботи.
Судом першої інстанціх встановлено, що до пільгового стажу для призначення пенсії не зараховані:
період роботи зварювальником ручної дугової зварки в закритих приміщеннях V розряду в ПП "Телеком буд інжирінг" (з 04.01.2007 року до 17.09.2007 року - 8 місяців 14 днів);
період роботи електрозварником ручного зварювання 5 розряду у Відокремленому підрозділі Будівельно-монтажного управління №1 ВАТ трест "Київміськбуд-І" ім. М.П. Загороднього (з 01.12.2007 року до 31.12.2007 року - 1 місяць);
період роботи на посаді електрозварювальника в ПП "Телеком буд. Інжирінг" (з 05.05.2008 року до 04.03.2009 року- 11 місяців).
При цьому, професії зварювальника ручної дугової зварки, електрозварника ручного зварювання та електрозварювальника передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 16.01.2003 №36.
Всупереч цьому, вказані періоди роботи відповідачем не зараховані для призначення пенсії, також рішення про відмову у призначенні пенсії не містить підстав з яких вказаний стаж роботи залишений поза увагою.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.