ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10151/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року (суддя Р.В. Кисіль) у справі № 280/10151/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо зупинення розгляду заяви позивача;
- зобов`язати відповідача скласти та видати позивачу акт про встановлення факту здійснення позивачем догляду (постійного догляду) за ОСОБА_2 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача щодо зупинення розгляду заяви позивача є протиправними та такими, що порушують його права, зокрема право на отримання відстрочки від призову на військову службу.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, оформлене листом від 24.10.2025 за №Т-2605 «Про зупинення розгляду заяви»;
- зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради розглянути по суті заяву позивача від 23.10.2025 №Т-2605 та прийняти рішення, відповідно до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що є чітке розмежування повноважень медичних органів щодо видачі висновків про потребу осіб у постійному догляді, а саме, щодо осіб з інвалідністю, та осіб яким визначена ступінь втрати працездатності висновок про потребу у постійному догляді може видаватись МСЕК, щодо інших ЛКК.
Суд першої інстанції зауважив, що зупинення розгляду заяв щодо видачі акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, положеннями Порядку №560 не передбачено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача, оформлене листом від 24.10.2025 за №Т-2605 «Про зупинення розгляду заяви», є протиправним та підлягає
скасуванню.
При цьому суд першої інстанції звернув увагу, що в даному випадку протиправним є саме рішення суб`єкта владних повноважень про зупинення розгляду заяви, а не його дії.
Суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.10.2025 №Т-2605 та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду його заяви, з урахуванням висновків суду.
Відтак, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що департамент 24.10.2025 року за вихідним номером Т-2605 направив лист «Про зупинення розгляду заяви», в якому позивачу детально роз`яснено вимоги законодавства та спосіб усунення недоліків його заяви. Зауважує, що позивачем до його заяви не надано жодного документу, який підтверджував би потребу матері позивача ОСОБА_2 у постійному догляді. Звертає увагу, що він не порушував прав позивача, не приймав жодного рішення стосовно позивача, а лише залишив без руху заяву позивача про встановлення факту здійснення особою постійного догляду до усунення недоліків, про які вказано у листі відповідача від 24.10.2025 №Т-2605, що узгоджується з приписами Закону України «Про адміністративну процедуру».
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач звернувся до Департаменту із заявою щодо складання та видачі акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, відповідно до Порядку №560, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (матір`ю позивача) та доданими копіями документів, у тому числі:
копією Висновку №663 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 16.10.2025 (форма первинної облікової документації №080-2/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 09.03.2021 №407);
копією консультаційного висновку спеціаліста від 06.10.2025.
24.10.2025, за результатами розгляду заяви позивача, Департаментом було направлено лист «Про зупинення розгляду заяви» за вихідним номером Т-2605, в якому заявникові було повідомлено, що серед доданих до заяви документів відсутній документ, що підтверджує потребу ОСОБА_2 у постійному догляді, а саме: для особи, яка потребує постійного догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
В зв`язку з чим розгляд заяви позивача від 23.10.2025 №Т-2605 зупинено, до моменту усунення відповідних недоліків.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 23 Закону №3543 передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, згідно п.9 ч.1 статті 23 Закону №3543 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.
Відповідно до ст.22 Закону №3543 постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560).
За змістом п.61 Порядку №560 військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, та не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються за встановленням факту здійснення постійного догляду із заявою у довільній формі на ім`я керівника виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, районної у м. Києві військової адміністрації за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи, зазначеної у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, за якою здійснюється догляд. У заяві повинні бути зазначені такі відомості про військовозобов`язаного, який здійснює постійний догляд: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); відомості про особу, за якою здійснюється постійний догляд (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).
Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, до заяви, зазначеної в абзаці першому цього пункту, додають документи, визначені у підпунктах 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Районні, міські держадміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаним постійного догляду за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання.
До складу комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше ніж п`ять осіб.
Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду:
відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду;
перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною в заяві, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання.
За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складає та надає військовозобов`язаному акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Отже, в силу вимог п.61 Порядку №560 комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання, а за результатами розгляду заяви така комісія приймає рішення про складання та надання військовозобов`язаному акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду або рішення про відмову у складанні та наданні акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Приписи п.61 Порядку №560 не передбачають права комісії зупинити розгляд заяви до моменту усунення недоліків заяви, яку подано військовозобов`язаним.
У спірному випадку заява позивача від 23.10.2025 №Т-2605 щодо складання та видачі акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, відповідно до Порядку №560, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем належним чином не розглянута, рішення на виконання приписів п.61 Порядку №560 відповідач за заявою позивача не прийняв, натомість відповідач зупинив розгляд заяви позивача від 23.10.2025 №Т-2605, що приписами п.61 Порядку №560 не передбачено.
Відтак, колегія суддів зазначає, що є протиправними дії відповідача стосовно зупинення розгляду заяви позивача.
Натомість, суд першої інстанції хибно вважав, що в спірному випадку протиправним є саме рішення відповідача про зупинення розгляду заяви, а не його дії, а отже й хибно вказав про наявність підстав визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, оформлене листом від 24.10.2025 за №Т-2605 «Про зупинення розгляду заяви».
Згідно ч.2 ст.1 Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час застосування законодавства про національну безпеку і оборону.
Апеляційний суд завертає увагу, що оскільки Порядок №560 затверджений постановою КМУ на виконання вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», то згідно приписів ч.2 ст.1 Закону України № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» цей закон до спірних правовідносин не застосовується.
Таким чином, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, що він правомірно зупинив розгляд заяви позивача від 23.10.2025 №Т-2605 застосувавши приписи Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру».
Разом з тим, за відсутності прийнятого рішення щодо заяви позивача від 23.10.2025 №Т-2605, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно надав оцінку стосовно документів, які подані позивачем разом із заявою від 23.10.2025 №Т-2605.
За цих обставин, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо зупинення розгляду заяви позивача від 23.10.2025 №Т-2605 та зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради розглянути заяву позивача від 23.10.2025 №Т-2605 та прийняти рішення, відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024.
Керуючись ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни абзаців 2 і 3 резолютивної частини рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради - задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі № 280/10151/25 - змінити, виклавши абзаци 2 та 3 резолютивної частини цього рішення у наступній редакції:
«Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо зупинення розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.10.2025 №Т-2605.
Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2025 №Т-2605 та прийняти рішення, відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року.».
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі № 280/10151/25 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 01.06.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров