Справа № 128/3662/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

04 травня 2026 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Бондаренко О.І. 
при секретарі Нагірняк Т.А. 
без участі сторін, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що сторони проживали однією без реєстрації шлюбу. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Позивачка вказує, що син проживає разом з нею. Згідно з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2021року, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно позову позивач вказує, що рішення суду відповідач виконує недобросовісно та має заборгованість зі сплати аліментів. 
Позивачка вказує, що 24 травня 2019 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ». Пояснює, що малолітній син ОСОБА_4 проживає разом з нею та її чоловіком в будинку АДРЕСА_1 . Вказує, що для сина створені належні умови для проживання, належного навчання та відпочинку. Син проживає в окремій кімнаті. Відповідач з сім`єю не проживає, участі у вихованні та житті дитини не приймає. 
Також позивачкою зазначено про те, що після того як вони з відповідачем припинили відносини, відповідач взагалі не цікавиться сином, його життям, здоров`ям. Лікуванням та оздоровленням дитини займаюсь лише вона самостійно. Позивач зазначає, що з відповідачем по справі вона розійшлась, коли дитині виповнилось майже один рік та з того часу відповідач з сином не проживає, його вихованням не займається, Відповідач. ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, дитину не відвідує її, взагалі нею не цікавиться. 
Сторони в судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача в особі ОСОБА_9 надала суду заяву, якою просить позовні вимоги задоволити, змін та доповнень немає, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного рішення суду, засідання провести у її відсутність. 
Відповідач ОСОБА_3 про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, у встановленому законом порядку. 
Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в особі Кучер Ю.В. надала суду заяву, якою не заперечує проти розгляду справи у її відсутність, при прийнятті судового рішення просить врахувати законні права та інтереси дитини та позов задоволити. 
Крім того, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua 
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи від 04.05.2026 року, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, зі сторони їх належності, достатності та допустимості, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Заперечень з приводу даного факту не надійшло. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 , батьками якого є: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а.с.7). 
Дитина ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Якушинецької сільської ради від 14.07.2025 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 14.07.2025 року (а.с.19-21). Згідно з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на мою користь на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією такого рішення (а.с. 8-9). 
Станом на 31.07.2025 у ОСОБА_3 є заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_2 (а.с.13, 14-15). 24 травня 2019 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 (а.с. 10). 
Малолітній син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та її чоловіком в будинку АДРЕСА_1 (а.с.19). 
Відповідач ОСОБА_3 не цікавиться сином, його життям, здоров`ям; лікуванням та оздоровленням дитини; син спостерігається у сімейного лікаря (а.с.16-17). 
04.11.2025 року на засіданні виконавчого комітету Якушинецької сільської ради затверджено рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.37, 38). 
Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України.
Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.
За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.
Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 свідомо виявив бажання відмовитися та самоусунутися від дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бере будь-якої участі у фізичному та моральному розвитку дитини, піклуванні про стан його здоров`я та моральний дух. 
14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. 
За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей.
При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 року за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. 
Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що батько-відповідач по справі, свідомо ухилився від дитини ОСОБА_2 не забезпечує його матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавиться життям дитини, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Відтак з відповідача підлягають до стягнення на користь позивачки судові витрати в розмірі 1 211 грн 20 коп. 
Керуючись ст.ст.150, 155, 164-166 СК України,ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов - задоволити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , уродженця та жителя с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Роз`яснити, що батько, мати, які позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , уродженця та жителя с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , судові витрати в розмірі 1 211 грн 20 коп.         Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.              Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.05.2026. 

Суддя     Оксана БОНДАРЕНКО