ЄУН 932/8407/25
 
Провадження № 2/932/2882/25
 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря – Тимощук К. А.,
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Макіївська міська рада
третя особа: ОСОБА_2 
розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1  до Макіївської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, мотивуючи вимоги тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана у шлюбі з ОСОБА_2 .
27.03.2025 позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про внесення відомостей про належну йому нерухомість до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак під час розгляду його заяви, державний реєстратор 02.04.2025 зупинив її розгляд у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. З метою отримання уточнюючої інформації по суті заяви позивача, державним реєстратором сформовано запит до БТІ.
15.05.2025 державним реєстратором прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Рішення вмотивовано тим, що у встановлений законодавством термін державним реєстратором не отримано відповідь на запит, яка містить інформацію щодо підтвердження факту набуття позивачем права власності на спірну нерухомість. 
Оскільки на теперішній час єдиним способом підтвердити право власності на вказане майно є визнання права власності в судовому порядку, що дозволить здійснити державну реєстрацію позивачу майнових прав на підставі рішення суду, просить суд визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивачем надана заява про розгляд справи його участі, на позові наполягає.
Третьою особа надана заява про підтримання позовних вимог, проти позову не заперечує.
За клопотанням позивача відбулася заміна відповідача з Донецької обласної державної адміністрації на Макіївську міську раду. 
Інших заяв, клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 28.07.2025, позовна заява залишена без руху для усунення недоліків.
Ухвалою судді від 31.07.2025 по даній справ було відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справ на 22.09.2025.
Ухвалою суду від 11.02.2026 задоволено клопотання позивача та замінений відповідач з Донецької обласної державної адміністрації на Макіївську міську раду. 
Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався.
Через це суд, спираючись на норми ст.ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Згідно Договору купівлі-продажу від 17.05.2000, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Підкоморною Н. Б., реєстр 1426 позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,40 м2, в тому числі жилою 44,20 м2, зареєстрований в БТІ м. Макіївки Донецької області 22.05.2000.
15.05.2025 державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Рішення вмотивовано тим, що у встановлений законодавством термін державним реєстратором не отримано відповідь на запит, яка містить інформацію щодо підтвердження факту набуття позивачем права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 
За відомостями Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації від 18.06.2025, реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані в м. Макіївці здійснювало Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки». Інформацією щодо переміщення, вивезення або передачу документів на територію, підконтрольну українській владі та здійснення зазначеним підприємством своїх функцій, департамент не володіє.
Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, позивач та ОСОБА_2 23.05.1997 зареєстрували шлюб у міському відділі актів громадянського стану м. Макіївки, актовий запис № 619.
Згідно довідки від 10.04.2024, місце реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 . 
V. Оцінка суду
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
У постанові від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою уже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації».
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Макіївка, що відноситься до Донецького району, Донецької області, включено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивачів право власності, а також у разі втрати позивачами документа, який посвідчує його право власності.
Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.
Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов
- реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
- на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення).
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, за фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України.
На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача.
На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 200, 206, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 до Макіївської міської ради, 26040617, місцезнаходження за адресою: площа Радянська, 1, Центрально-Міський р-н, м. Макіївка Донецької області, 86157, третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,40 м2, в тому числі жилою 44,20 м2.
Заочне рішення може бути переглянуто Шевченківським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення суду складене 15.06.2026.

Суддя І. В. Петунін