Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/7407/26
Провадження № 33/4815/625/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисника – Оспанова Р.О.,
потерпілої – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2026 року, –
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2026 рокуОСОБА_1 визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2026 року о 18 год. 24 хв. в м. Рівне по вул. Щаслива, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну. Перед початком маневру обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч та при цьому перетнув дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Volvo, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 14.2 б ПДР та положення розділу 34 ПДР щодо перетину суцільної лінії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Артемчук Я.П. просить постанову місцевого суду скасувати із закриттям провадження у справі. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, ухваленою без повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що суд безпідставно вказав про визнання ним вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час судового розгляду він заперечував свою вину та пояснював інший механізм дорожньо-транспортної пригоди. Вказує, що ДТП сталася внаслідок раптового маневру водія автомобіля Volvo XC60, який, не переконавшись у безпечності зміни напрямку руху, виїхав ліворуч та допустив зіткнення з автомобілем під його керуванням. Доводить, що зазначені обставини підтверджуються відеозаписом з відеореєстратора, який місцевий суд безпідставно не взяв до уваги та не надав йому належної оцінки, попри вимоги ст. 251 КУпАП. Стверджує, що сам факт перетину дорожньої розмітки 1.1 не перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його транспортний засіб рухався з помірною швидкістю та не створював неминучості зіткнення.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 17 квітня 2026 року за його участі (а.с. 7).
З повним текстом постанови ОСОБА_1 ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 квітня 2026 року (а.с. 10).
Апеляційна скарга подана до місцевого суду 30 квітня 2026 року (а.с. 10).
Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.
Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  інкримінується порушення п.п. 2.3 б, 14.2 б ПДР та положення розділу 34 ПДР щодо перетину суцільної лінії. 
Відповідно до п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 41.2 б ПДР України передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що зокрема, водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Абзацом третім глави 1 розділу 34 ПДР передбачено, що горизонтальна розмітка має таке значення: «1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15».
Разом з цим главою 1 розділу 34 ПДР встановлено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.
З оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 визнав, що порушив вимоги ПДР, оскільки здійснюючи маневр обгону автомобіля Volvo, номерний знак НОМЕР_2 , він перетнув горизонтальну розмітку, зокрема вузьку суцільну лінію та виїхав на зустрічну смугу руху. Також ОСОБА_1 визнав, що у випадку якби він не здійснив даний маневр, то ДТП не відбулося б. Не заперечував, що в суді першої інстанції він теж визнав вину у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Щодо покликання апелянта на долучений ним до апеляційної скарги відеозапис з відеореєстратора, то апеляційний суд наголошує, що даним відеозаписом підтверджується порушення ОСОБА_1 вимог розділу 34 ПДР щодо перетину суцільної лінії, внаслідок чого й відбулося зіткнення транспортних засобів.
Відтак, з огляду на визнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, ґрунтуються на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах: даних протоколу серії ЕПР 1 №618448 від 18 березня 2026 року (а.с. 1); схемі місця ДТП (а.с. 2); письмових поясненнях ОСОБА_2 (а.с. 3).
Виходячи з аналізу та оцінки протоколу серії ЕПР 1 №618448 від 18 березня 2026 року, схеми місця ДТП, письмових пояснень ОСОБА_2 , долученого апелянтом відеозапису, характеру пошкоджень транспортних засобів, суд приходить до висновку, що ДТП, мала місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.
Пошкодження транспортних засобів сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 б, 14.2 б ПДР та положення розділу 34 ПДР щодо перетину суцільної лінії.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. 33, ст. 38 КУпАП в межах санкції ст. 124 КУпАП.
На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович