ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/801/26
05 травня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням нової редакції позовної заяви та позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – ГУ ПФУ в Тернопільській області), просить: 
визнати протиправними рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області, оформлені протоколом за пенсійною справою - 1905010909 (ДПА) від 01.11.2025 про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та листом від 28.01.2026 №1072-617/4-02/8-1900/26, виходячи з 53% грошового забезпечення та без врахування додаткових видів грошового забезпечення (надбавок) та премії, що виразилося у непроведенні перерахунку та у невиплаті, починаючи з 01.11.2025, пенсії ОСОБА_1 , виходячи з її розміру 58% відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) (у редакції Закону, чинної на дату призначення пенсії), а також що виразилося у непроведенні перерахунку та у невиплаті, починаючи з 01.11.2025, пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх основних і додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки від 23.07.2025 № 23 Державної фіскальної служби України (далі – ДФС України) про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей” від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі – Закон №2011-ХІІ), статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень пунктів 2, 5, 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі – Постанова №704);
зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області провести перерахунок та виплату, починаючи з 01.11.2025, пенсії ОСОБА_1 , виходячи з її розміру 58% відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ та на підставі довідки від 23.07.2025 № 23 ДФС України про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, з урахуванням всіх основних і додаткових видів грошового забезпечення, у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ, статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень пунктів 2, 5, 6 Постанови № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ з 30.12.2007 у розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення. При цьому позивач був звільнений зі служби в органах податкової міліції саме за хворобою. Вважає, що ця обставина, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ впливає на розмір пенсії, проте не врахована відповідачем, внаслідок чого розмір пенсії позивача занижено на 5%.
Також ДФС України виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку його пенсії. Проте ГУ ПФУ в Тернопільській області відмовило у перерахунку пенсії позивача на підставі поданої довідки. Позивач не погоджується з відмовою відповідача та стверджує, що має право на перерахунок пенсії, передумовою для проведення якого є оформлення ДФС України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. 
Відтак позивач вважає протиправними дії ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо непроведення перерахунку та виплати його пенсії у розміру 58% відповідних сум грошового забезпечення та на підставі оновленої довідки, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. 
Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) до суду не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини. 
ОСОБА_1 відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 19.12.2007 № 1753-о звільнений з органів з органів податкової міліції у запас за пунктом 64 “б”(через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, з 29.12.2007.
На день звільнення вислуга років в календарному обчисленні складала 21 рік 09 місяців 08 днів.
Підставою для звільнення вказано: рапорт позивача, свідоцтво про хворобу Центрального шпиталю МВС України №175 від 17.12.2007 (а.с.25). 
Матеріали справи місять копію свідоцтва про хворобу №175 від 17.12.2007, виданого ОСОБА_1 . Центральною військово-лікарською комісією МВС України, відповідно до якого отримане позивачем захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.26).
Після звільнення зі служби позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ в розмірі 53% грошового забезпечення (53% за вислугу років 21 рік) (а.с.34).
ДФС України виготовлено позивачу довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23.07.2025 №23 за нормами, чинними на 05.03.2019 (день, з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, що проходять службу), за посадою старший слідчий з особливо важливих справ контроль-методичного відділу слідчого управління ПМ ДПА України (на день звільнення зі служби), у якій зазначені основні та додаткові види грошового забезпечення, премія, усього в сумі 22615,16 грн (а.с.25).
Позивач подав заяву до ГУ ПФУ в Тернопільській області для перерахунку пенсії з урахуванням додатково 5 % грошового забезпечення, внаслідок звільнення через хворобу, а також на підставі оновленої довідки (а.с.32). 
Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 28.01.2026 у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії в належному розмірі повідомлено, що умови проведення перерахунку відповідно до Постанови №704 були передбачені пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103). 05.03.2019 набрало чинності рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103. Після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Урядом про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Враховуючи наведене, підстав для перерахунку пенсії немає (а.с.33). 
Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон №2262-ХІІ, відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Відповідно до пункту “а” статті 12 Закону № 2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.
Пунктом “а” частини першої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Суд звертає увагу, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії 50 % чи 55 %, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме - у відставку чи у запас.
Відповідно до пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі – Положення №114), звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
Згідно з пунктом “б” статті 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.
Відповідно до пункту 65 “б” Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.
Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
Зазначена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 05.02.2021 у справі №1.380.2019.000262, від 11.03.2021 у справі № 1.380.2019.002722, та від 13.04.2023 у справі №0540/6069/18-а, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом під час вирішення цього спору.
З долученого позивачем до матеріалів справи наказу Державної податкової адміністрації України від 19.12.2007 № 1753-о вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з органів з органів податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 “б” Положення №114 (через хворобу) з 29.12.2007.
При цьому, на момент призначення пенсії позивачу пункт “а” частини першої статті 13 Закону № 2262-XII діяв в редакції Закону від 04.02.1994 № 3946-ХІІ, за змістом якої пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Відтак, суд дійшов висновку, що розмір 55% грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я. Позивачу, який звільнений у запас та має вислугу років 21 років, правильно встановлено пенсію у розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення та додатково за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення.
Також суд зазначає, що Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII “Про Національну поліцію”, який вступив в законну силу 07.11.2015 (далі - Закон №580-VIII), норми якого передбачають створення Національної поліції України, ліквідацію органів міліції та втрату чинності Закону України “Про міліцію”.
Нормами Закону № 580-VIII не були поширені гарантії соціального захисту на колишніх працівників міліції та членів їх сімей, чи працівників податкової міліції, у тому числі членів сімей працівників міліції, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження служби в міліції, громадян України з числа колишніх працівників міліції, які були звільнені зі служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату, та члени їхніх сімей, осіб, які звільнені зі служби в міліції і визнані інвалідами І групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків під час служби в міліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в міліції тощо.
З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей 23.12.2015 Верховною Радою України було прийнято Закон України “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей” №900-VІІІ, яким внесені зміни до Закону № 2262-XII. А саме: доповнено та змінено статтю 43, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. А статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, в якій вказано, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
За змістом пункту “а” статті 13 № 2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
З огляду на це суд зазначає, що зміни до статті 13 Закону № 2262-XII внесені згідно із Законом № 580-VIII від 02.07.2015 застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію”, а відтак, необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність у особи права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я, на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію”.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки позивача звільнено зі служби у запас через хворобу ще 29.12.2007, а не у відставку за віком чи за станом здоров`я на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, то відповідно до наведених вище норм законодавства він не має права на перерахунок пенсії з урахуванням 55 відсотків до грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений у запас за пунктом 64 “б” (через хворобу) з 29.12.2007, службу в поліції не проходив, а отже, норма статті 13, яка набрала чинності з 07.11.2015, на позивача не розповсюджується. Таким чином, передбачені статтею 63 Закону № 2262-XII підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії не настали.
При цьому, відповідно до пункту “а” частини першої статті 13 Закону № 2262-XII підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, а не зміст висновку військово-лікарської комісії.
Аналогічну правову позицію було висловлено Верховим Судом в постановах від 10.08.2020 у справі № 705/7195/16-а, від 07.11.2019 у справі №806/1369/18, від 05.02.2021 у справі №1.380.2019.000262.
Відтак, факт встановлення свідоцтвом про хворобу №175 від 17.12.2007 непридатності позивача до військової служби в мирний час, обмеженої придатності у воєнний час, а також пов`язаність захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ, жодним чином не змінює причину звільнення ОСОБА_1 з органів з органів податкової міліції, та, в силу вимог Закону № 2262-XII, не створює законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача та її збільшенням до 58 % відповідних сум грошового забезпечення.
Водночас, на переконання суду, підстави звільнення зі служби в поліції не можуть бути тими гарантіями соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, з метою відновлення яких було прийнято Закон України “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей” № 900-VIII від 23.12.2015.
З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що непроведення ГУ ПФУ в Тернопільській області перерахунку та виплати позивачу пенсії за вислугою років з урахуванням 5% звільнення по хворобі, тобто в розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення, є правомірним, а позовні вимоги в цій частині безпідставними та до задоволення не підлягають.
Спірним у цій справі є також непроведення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами другою, третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Отже, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, пенсіонерам підлягає здійснювати перерахунки пенсії на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби”.
Відповідно до пункту 2 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Пунктом 3 Порядку №45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Пунктом 5 Порядку № 45 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Відповідно до пункту 2 Постанови №704, яка набрала чинності з 01.03.2018, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Крім того зазначеною постановою Кабінету Міністрів України установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6); а також надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення (підпунктом 2 пункту 5).
Відповідно до пункту 1 Постанови №103 перерахунку підлягають пенсії, призначені згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Згідно з пунктом 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018.
Однак рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 визнано протиправними та нечинними. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року залишено без змін.
Суд зазначає, що в компетенцію Кабінету Міністрів України входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни внесені Постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити уповноважені органи щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.
Пункт 3 Порядку № 45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 847 від 28.10.2015 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Тобто, на державний орган, з якого особи були звільнені із служби покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.
Як було зазначено вище, 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Таким чином, з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.
Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020. 
При цьому, як зазначив Верховний Суд у рішенні від 17.12.2019 у справі №160/8324/19, до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Беручи до уваги, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Тернопільській області у зв`язку з отриманням оновленої довідки ДФС України від 23.07.2025 №23 про грошове забезпечення, встановлене за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення зі служби, станом на 05.03.2019, зобов`язане перерахувати пенсію ОСОБА_1 та здійснити її виплату, починаючи з 01.11.2025 (з дати перебування на обліку). Однак відповідачем перерахунку пенсії позивача зроблено не було.
У позовній заяві позивач просив визнати протиправними рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області, оформлені протоколом за пенсійною справою - 1905010909 (ДПА) від 01.11.2025 про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та листом від 28.01.2026 №1072-617/4-02/8-1900/26. Водночас, зважаючи на те, що позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсій у довільній формі (а.с.32), а не за встановленим зразком заяви про призначення / перерахунок пенсі (визначеним у додатку 1 до Порядку №3-1), то така заява розглядалася ГУ ПФУ в Тернопільській області (територіальним органом Пенсійного фонду за місцем перебування заявника на обліку) з наданням відповіді у формі листа, а не розглядалась як встановлює пункт 1 глави ІІІ Порядку №3-1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), тобто без застосування принципу екстериторіальності. Відмова у формі листа свідчить про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством.
За таких обставин та з огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд вважає, що таким способом буде прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої ДФС України довідки від 23.07.2025 №23 про розмір грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести з 01.11.2025 перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі вказаної довідки (з урахуванням раніше виплачених сум). 
Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1331,20 грн, сплачений відповідно до квитанції від 10.02.2026 (а.с.19). Щодо повернення суми надміру сплаченого судового збору (1331,20 грн), то позивач має право звернутися до суду з відповідним клопотанням у порядку, визначеному Законом України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, код ЄДРПОУ 14035769) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки Державної фіскальної служби України від 23.07.2025 №23.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2025 на підставі довідки Державної фіскальної служби України від 23.07.2025 № 23 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей” від 20.12.1991 №2011-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 №704, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна грн 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено та підписано 05 травня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.