Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1732/26
Номер провадження3/173/591/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
11 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Островерхова А.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  захисника Клочкової А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
14.05.2026 о 00:05 годині водій ОСОБА_1 , в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Яцковського Сергія керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA ДНЗ НОМЕР_1 , з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, котрі не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На законну вимогу пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, КЗ ДОР Кам`янська міська лікарня № 9 м. Кам`янське для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину не визнав, заперечував, що перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Захисник в судовому засіданні пояснила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції внесено до протоколу про адміністративне правопорушення відомості, які не відповідають фактичним обставинам. Також зазначила, що патрульні поліцейські не мали право зупиняти ОСОБА_1 та складати протокол про адміністративне правопорушення, так як він є військовослужбовцем і це мали зробити працівники ВСП. Тому просила провадження у справі закрити. Також надала письмові пояснення.
Незважаючи на позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, доходжу висновку, що в ході судового розгляду вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2026 серії ЕПР1 № 665341, 14.05.2026 о 00:05 годині водій ОСОБА_1 , в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Яцковського Сергія керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA ДНЗ НОМЕР_1 , з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, котрі не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На законну вимогу пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, КЗ ДОР Кам`янська міська лікарня № 9 м. Кам`янське для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються рапортом інспектора СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, направленням до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відеозаписом, записаним на DVD-R диск.
Оскільки на підставі сукупності доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Щодо позиції захисника що поліцейські не мали права складати протокол відносно ОСОБА_1 , так як він є військовослужбовцем, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.
З аналізу вказаної статті вбачається, що при порушенні правил дорожнього руху не застосовується штраф як адміністративне стягнення лише до військовослужбовців, які проходять службу на посаді водіїв транспортних засобів Збройних Сил України. Інші військовослужбовці, які керують транспортними засобами, при порушенні правил дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З документів, наданих захисником разом із клопотанням про закриття провадження у справі, на підтвердження проходження ОСОБА_1 військової служби вбачається, що його призначено на посаду майстра ремонтної майстерні безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_2 , тобто він не є військовослужбовцем, який проходить службу на посаді водія транспортних засобів Збройних Сил України.
Доводи про те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння, при виявленні в нього ознак сп`яніння під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції, мав проводиться за спеціальним порядком, передбаченим п. 9.15 розділу ІХ Інструкції про порядок патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10.10.2016 та ч.ч. 3, 4, 6 ст. 266-1 КУпАП є необґрунтованими і такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.
Так, згідно з п. 1 розділу І Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 10 жовтня 2016 року № 515 (далі Інструкція), дана інструкція визначає основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі - військова частина), на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України (далі - військові містечка), права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також працівників Збройних Сил України (далі - працівники) під час виконання ними службових обов`язків.
Таким чином, положення даної Інструкції поширюються тільки на взаємовідносини щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
З протоколу про адміністративне правопорушення та доданого відеозапису, вбачається, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у м. Верхньодніпровськ по вул. Яцковського Сергія, тобто поза межами території будь-якої військової частини. Доказів того, що у вказаний протоколі день та час, останній виконував обов`язки військової служби, суду не надано.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду осіб, які керують транспортним засобом, водночас положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду водія, який є військовослужбовцем, таку процедуру проводять працівники поліції. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.
Оцінюючи зазначені докази, суд доходить висновку, що вони не підтверджують факт виконання особою службових обов`язків саме на момент вчинення адміністративного правопорушення, тобто 14 травня 2026 року.
Таким чином, подані документи не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ на підтвердження того, що особа діяла в межах виконання службових обов`язків під час вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, доводи захисника з цього приводу є безпідставними.
Встановивши фактичні обставини справи, суддя не бере до уваги доводи захисника щодо недотримання працівниками поліції процедури направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, оскільки такі доводи не впливають на встановлення факту відмови останнього від проходження відповідного огляду.
З матеріалів справи вбачається, що у працівників поліції були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку. Однак від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на медичний огляд, відеозаписом події.
При цьому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює не лише керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а й відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Відтак відсутність результатів медичного огляду зумовлена виключно відмовою особи від його проходження та не може свідчити про недоведеність вини.
Крім того, пояснення ОСОБА_1 та захисника в судовому засіданні не спростовують встановленого судом факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, який підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Згідно з правовими позиціями Верховного Суду відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає в разі відмови особи пройти огляд на стан сп`яніння у будь-якому з передбачених законом порядків, як із використанням технічних засобів на місці, так і у закладі охорони здоров`я.
Згідно з Інструкцією МВС та МОЗ №1452/735, підставою для проведення огляду є наявність ознак сп`яніння. 
При цьому суд враховує, що відмова особи від проходження огляду була зафіксована належним чином, а саме у присутності працівників поліції та із застосуванням технічних засобів фіксації, що виключає сумніви щодо достовірності внесених до направлення відомостей. Також із відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем під час зупинки транспортного засобу, що підтверджує факт керування зазначеним транспортним засобом, зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення.
Що стосується доводів захисника про переривання відеофіксації, викладених у письмових запереченнях, суд зазначає, що саме по собі переривання відеозапису, який здійснювався працівниками поліції під час фіксації обставин події, не свідчить про порушення порядку документування процесуальних дій. Таке переривання зумовлене об`єктивними причинами, зокрема використанням різних технічних засобів відеофіксації (відеореєстраторів та нагрудних камер), особливостями їх функціонування, а також переходом між відповідними пристроями під час фіксації події, що саме по собі не впливає на достовірність встановлених судом обставин.
В той же час, відмова від проходження огляду свідчить про невиконання законної вимоги працівника поліції та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, суд не погоджується з доводами захисника про те, що зазначення працівниками поліції різних ознак наркотичного сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на медичний огляд свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 або недопустимість складених матеріалів.
Суд виходить з того, що ознаки сп`яніння, які були зафіксовані працівниками поліції в різних процесуальних документах, є взаємопов`язаними та характерними для можливого перебування особи у стані наркотичного сп`яніння. Саме по собі зазначення у документах не тотожного переліку таких ознак не свідчить про їх відсутність у особи та не спростовує факту наявності у поліцейських достатніх підстав для направлення водія на медичний огляд.
Відомості щодо ознак сп`яніння мають оціночний характер та фіксуються працівниками поліції на підставі безпосереднього спостереження за поведінкою особи. Тому певні розбіжності в їх описі у різних документах не є істотними порушеннями, якщо такі документи в цілому узгоджуються між собою щодо наявності підстав для проведення огляду.
При цьому визначальним для вирішення справи є не конкретний перелік зафіксованих ознак сп`яніння, а встановлений судом факт законної вимоги працівників поліції пройти огляд та подальша відмова ОСОБА_1 від його проходження, що підтверджується сукупністю наявних у справі доказів. Вказані захисником розбіжності не ставлять під сумнів факт відмови особи від проходження огляду та не спростовують висновку суду про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Так, суддя враховує, що ОСОБА_1 військовослужбовець, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність відсутні.
Враховуючи викладене вище, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у розмірі та на строк, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно ч. 1 п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
В той же час встановлено, що дана справа, не пов`язана з виконанням ОСОБА_1 військового обов`язку, а також подія сталася не під час виконання ним службових обов`язків.
Тому відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/ Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р: UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Призначення платежу: Адміністративні штрафи У СФЕРІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БЕЗПЕКИ ДОРОЖНЬОГО РУХУ) в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя А.В. Островерхова