РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 317/1746/26
Провадження № 2/317/1210/2026
27 травня 2026 року м. Запоріжжя 
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Каряки Д.О.,
за участю секретаря Щербини В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у заочному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «Бізнес Позика») (в особі представника Кіріченко В.В.), звернулося за допомогою підсистеми «Електронний суд» до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат зі сплати судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №498849-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 21.12.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №498849-КС-004 про надання кредиту. 21.12.2024 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №498849-КС-004 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7852, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 21.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір №498849-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику Кредит (грошові кошти) у розмірі 7000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили наступні умови надання кредиту: Тип кредиту: Кредит, Строк на який надається кредит: 16 тижнів, процентна ставка: в день 1,0% - фіксована, комісія за видачу Кредиту: 1400,00 грн. Термін дії договору: до 12.04.2025 р., орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 14 126,42 грн., загальні витрати за кредитом: 7126,42 грн., Орієнтована реальна річна процента ставка: 9326,004 процентів, денна процентна ставка: 0,90 процентів. Мета Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною, професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. Пунктом 4.2 Кредитного договору визначено, що позичальнику здійснюється нарахування Процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п.10.2 Договору, починаючи з першого дня користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою протягом усього періоду дії Договору за умови сплати Позичальником своєчасно і у повному обсязі Процентів, Комісії та частини суми наданого Кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний у п. 4.2.2 та Додатку №1 до Договору. 
Пунктом 4.2.2 Кредитного договору встановлений графік платежів, який має дотримуватись Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (номер якої був вказаний відповідачем під час укладення кредитного договору при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). 
У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, у Боржника станом на 13.03.2026 року утворилась заборгованість за Договором №498849-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 17 669,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6650,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 6849,50 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПКУ - 3500,00 грн., суми прострочених платежів за комісією - 670,00 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши у п.6,7 прохальної частини позовної заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.9).
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності з ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судом кореспонденції засобами поштового зв`язку (а.с.89,95). Крім того, відповідача було повідомлено шляхом направлення судової повістки на номер мобільного телефону відповідача через додаток «Viber», які останнім отримувались, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.82,92), а також шляхом направлення судової повістки на належну відповідачу електрону скриньку, які останнім отримувались, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (а.с.83,93). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. 
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 21.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №498849-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.23-зворот-а.с.32). 
21.12.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено Білоконю В.С., пропозицію (оферту) укласти Договір №498849-КС-004 про надання кредиту (а.с.22-23), 21.12.2024 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №498849-КС-004 про надання кредиту на умовах визначених офертою (а.с.33). 
Таким чином, 21.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір №498849-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.2.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику Кредит у розмірі 7000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили наступні умови надання кредиту: Тип кредиту: Кредит, Строк на який надається кредит: 16 тижнів, процентна ставка: в день 1,0% - фіксована, комісія за видачу Кредиту: 1400,00 грн. Термін дії договору: до 12.04.2025 р., орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 14 126,42 грн., загальні витрати за кредитом: 7126,42 грн., Орієнтована реальна річна процента ставка: 9326,004 процентів, денна процентна ставка: 0,90 процентів. Мета Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною, професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. 
Пунктом 4.2 Кредитного договору визначено, що позичальнику здійснюється нарахування Процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п.10.2 Договору, починаючи з першого дня користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою протягом усього періоду дії Договору за умови сплати Позичальником своєчасно і у повному обсязі Процентів, Комісії та частини суми наданого Кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний у п. 4.2.2 та Додатку №1 до Договору. 
Пунктом 4.2.2 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має дотримуватись Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 
У Паспорті споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», міститься інформація (обов`язкова для ознайомлення Позичальником): про основні умови кредитування з урахуванням побажань Позичальника, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для Позичальника, порядок повернення кредиту - графік платежів (а.с.19-20).
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (номер якої був вказаний відповідачем під час укладення кредитного договору при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) (а.с.34), що підтверджується відповідним листом-підтвердженням ТОВ «ПрофітГід», згідно якого в межах Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 на підставі платіжної інструкції відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції - 90292cef-bfb3-11ef-b90a-000c29d57ed2_1; надавач платіжних послуг - ТОВ «ПрофітГід»; платник - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»; номер транзакції - 43479-63717-18853; дата/час здійснення переказу - 21.12.2024 17:52; сума переказу, грн. - 7000,00; номер платіжної картки отримувача - НОМЕР_3 ; емітент платіжної картки отримувача - PUMB(FIRST UKRAINIAN INTERNATIONAL); код авторизації - 683903, код RRN - 435617519862; призначення платежу - перерах.коштів ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_4 зг. до кредитного дог. № 498849-КС-004 від 21.12.2024 без ПДВ (а.с.35). 
Крім того, факт перерахування позивачем суми кредиту на належну відповідачу платіжну картку, підтверджується витребуваною судом інформацією від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с.86-88). Так, згідно відповіді АТ «ПУМБ» від 15.04.2026 за вих. № КНО-07.8.5/6239, на ім`я ОСОБА_1 банком була випущена платіжна картка: № НОМЕР_2 до рахунку № НОМЕР_5 у гривні та надано в електронному вигляді виписку по рахунку на ім`я ОСОБА_1 за період з 21.12.2024 р. по 12.04.2025 р. із зазначенням дати і часу операції, типу операції, суми операції, валюти операції, детального опису, серед яких є наступні відомості: дата і час операції - 21.12.2024 17:52:51, тип операції - надходження, сума операції - 7000,00 грн., валюта операції - UAH, детальний опис - зарахування коштів Visa Money Transfer E0100120 LLS BUSSINES POZYKA KYIV UA; карта * НОМЕР_6 ;_28800201954_FX (а.с.88-зворот). 
В ту чергу як відповідач до теперішнього часу свої зобов`язання за Кредитним договором № 498849-КС-004 від 21.12.2024 не виконав, кредитні кошти та проценти на користування кредитними коштами не повернув, у зв`язку з чим, на 13.03.2026 року утворилась заборгованість за Договором №498849-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 17 669,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6650,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 6849,50 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПКУ - 3500,00 грн., суми прострочених платежів за комісією - 670,00 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с.14), яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Із досліджених судом кредитних договорів встановлено, що їх укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.
При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.  Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.  Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем ОСОБА_1 21.12.2024 р. було укладено договір про надання кредиту, за невиконання зобов`язань за яким у останнього виникла заборгованість. 
З довідки про стан заборгованості (а.с.15) та розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № 498849-КС-004 від 21.12.2024 р. (а.с.15-18) слідує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 17 669,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6650,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 6849,50 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПКУ - 3500,00 грн.
Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Відповідач не надав суду докази, які б спростовували, як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.
Разом з тим, визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПКУ в сумі 3500,00 грн.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів - підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69).
Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Так, на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦУ України за Договором № 498849-КС-004 від 21.12.2024 року в розмірі 3500,00 грн., від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх стягнення.
Отже, суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 на підставі Договору № 498849-КС-004 від 21.12.2024 року отримав кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та процентів не виконує, чим істотно порушує умови укладеного договору.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини і враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає частковому задоволенню у розмірі 14 169,50 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2135,03 грн. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 205, 207, 509, 513, 526, 527, 530 525- 527, 530, 598, 599, 610-612, 625, 628, 629, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 178, 191, 247, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за Договором № 498849-КС-004 про надання кредиту від 21.12.2024 року в розмірі 14 169 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 50 копійок, а також стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2135 (дві тисячі сто тридцять п`ять) грн. 03 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити
Копію рішення направити сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Оскаржити рішення позивач може до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати до Запорізького районного суду Запорізької області протягом 30 днів, з дня його підписання.

Суддя:        Д.О. Каряка