ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/308/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі першого відділу (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі першого відділу, військової частини НОМЕР_3 , в якому просить: 
1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо проведення медичного огляду ВЛК та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про призов та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
3. Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) в частині призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини. 
4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) звільнити (виключити) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) зі списків особового складу військової частини.
В обґрунтування позову указано, що оскаржувані накази про призов на військову службу під час мобілізації, призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини є протиправними, а їх подальше виконання порушує основоположні права, свободи та законні інтереси позивача. В обґрунтування незаконності оскаржуваних наказів зазначено про те, що згідно витягу з мобільного застосунку Резерв + у позивача була наявна відстрочка від військової служби під час мобілізації на підставі статті 23 частити 3 пункту 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». Проте відповідачами всупереч волі позивача здійснено заходи щодо його призову на військову службу. Належним способом захисту порушених прав позивача, на його думку, є необхідність, у тому числі, зобов`язання Військову частину НОМЕР_3 здійснити дії щодо звільнення позивача від проходження військової служби.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи. 
Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач 1 заперечує проти позову у повному обсязі та вказує, що в результаті перевірки законності підстав користуванням правом на відстрочку від проходження військової служби під час мобілізації за п.1 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено, що позивач навчається на денній формі освіти, разом з тим перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Гала Юг» (працює на посаді водія), що виключає можливість виконання індивідуального учбового плану та відвідування занять, а тому відстрочка від призову на військову службу позивачу була скасована. 13.01.2026 року позивачу відповідно до Положення № 402 було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якого позивач визнаний придатним до військової служби на підставі графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ. Відтак, дії відповідача 1 щодо призову позивача на військову службу є правомірними, а позовні вимоги – такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень на позовну заяву вказує, що видаючи оспорюваний наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , відповідач 2 розумно і об`єктивно виходив з того, що направляючи особу до частини, ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснені всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав, що звільняли б позивача від призову на військову службу. Відповідач 2 не мав юридичних підстав не зарахувати позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , адже мав беззаперечні правові підстави для видання оспорюваного позивачем наказу, повідомлені ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до актів чинного законодавства в оборонній та мобілізаційній сферах. Відтак, вважає, що протиправних дій військової частини НОМЕР_3 щодо зарахування позивача до списків особового складу немає. 
Представником позивача було подано відповіді на відзиви, в яких виклав свої заперечення щодо доводів відповідачів. Вказав, що на момент доставлення позивача до відповідача 1 у нього була наявна та юридично дійсна відстрочка від призову, що унеможливлювало його мобілізацію. Відповідач 1 у своєму відзиві жодним чином не спростовує факт навчання позивача. Вважає, що оскільки первинний акт індивідуальної дії – наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (в особі 1 відділу) від 13.01.2026 про призов позивача є незаконним та підлягає скасуванню, то й наказ командира Військової частини НОМЕР_3 про зарахування позивача до списків особового складу також є протиправним як похідний.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. 
Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне. 
Судом встановлено, що відповідно до довідки про здобувача освіти від 14.01.2026 № 826128, за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивач навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Херсонський політехнічний фаховий коледж Державного університету «Одеська політехніка»», Ступінь/Рівень освіти - фаховий молодший бакалавр, форма здобуття освіти - денна, не порушує послідовність, визначену статтею 10 частиною 2 Закону України «Про освіту», дата початку/закінчення здобуття освіти з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2027 року (а.с. 17 (на звороті)).
Комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 протоколом № 77 від 13 січня 2026 року було скасовано позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 частини 3 пункту 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», у зв`язку із встановленням факту не відвідування навчального закладу, у зв`язку з виконанням трудових обов`язків (що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) та порушенням графіку навчального процесу Херсонського політехнічного фахового коледжу Національного університету «Одеська політехніка» (а.с. 60-61).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №2026-0113-1723-2616-0 від 13.01.2026 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення (а.с.57). 
Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 січня 2026 року № М13 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період», згідно поіменного списку №198 від 13.01.2026 позивача було призвано на військову службу під час мобілізації (а.с. 62). 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 14 січня 2026 року№ 14/нст солдата ОСОБА_1 з 14 січня 2026 року зараховано до списку особового складу військової частини та на всі види забезпечення. 
Не погоджуючись з такими діями відповідачів позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 частиною 1 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, якій діє до теперішнього часу. 
Відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. 
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі по тексту Закон України № 3543-XII).
Відповідно до статті 1 Закону України № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із статтею 4 частиною 2 Закону України № 3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. (далі -Порядок № 560).
Цей Порядок визначає, зокрема: процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Відповідно до статті 23 частини 3 Закону України № 3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають, зокрема, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України № 2232-XII).
Відповідно до пункту 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі по тексту Положення № 1153/2008) громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України № 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони. 
Відповідно до пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом.
Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, серед іншого: розподіляють призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами сил і військ) Збройних Сил, іншими військовими формуваннями; організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час приписки до призовної дільниці, призову на військову службу, службу у військовому резерві, відбору кандидатів на військову службу за контрактом; беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік. 
Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку, а отже призов на військову службу за мобілізацією є військовим обов`язком.
У разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України № 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які: придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та цим Порядком.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку (пункт 3 Порядку № 560).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема: проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби; перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення; документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації, -відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (пункт 59 Порядку № 560).
Таким чином сукупний аналіз наведених норм права, повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд доходить висновку, що належним чином оформлена на законних підставах відстрочка відстрочує мобілізацію військовозобов`язаного на строк наданої відстрочки та позбавляє права РТЦ та СП на документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації.
В контексті наведеного, статтею 23 Закону України № 3543-ХІІ визначено підстави та осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Статтею 23 частиною 7 Закону України № 3543-ХІІ установлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до статті 23 частини 3 пункту 1 Закону України №3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури;
У цій справі позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що під час мобілізації він мав оформлену відстрочку відповідно до статті 23 частини 3 пункту 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», відповідно не підлягав призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. 
Так, згідно абз. 9 п. 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
У відповідності до пункту 60 Постанови № 560 у разі виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (комісія Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) скасовує таку відстрочку протягом семи днів з дати виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки.
Відповідно до пункту 59 абзацу 2 Постанови №560 у разі виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних відсутності у військовозобов`язаного законних підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлену автоматично, така відстрочка підлягає автоматичному скасуванню.
Відомості про надання або скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період заносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день оформлення довідки про надання відстрочки (додаток 6) або в день надсилання повідомлення про скасування відстрочки (додаток 10) засобами поштового зв`язку на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (за умови її уточнення) або адресу електронної пошти, зазначеної у заяві про надання відстрочки (додаток 4), або повідомлення засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки про здобувача освіти від 14.01.2026 № 826128, за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивач навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Херсонський політехнічний фаховий коледж Державного університету «Одеська політехніка»», Ступінь/Рівень освіти - фаховий молодший бакалавр, форма здобуття освіти - денна, не порушує послідовність, визначену статтею 10 частиною 2 Закону України «Про освіту», дата початку/закінчення здобуття освіти з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2027 року (а.с. 17 (на звороті)).
Сторонами не заперечується, що у позивача була наявна відстрочка від військової служби під час мобілізації на підставі статті 23 частити 3 пункту 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», при цьому він не виявив бажання у добровільному порядку проходити військову службу.
Водночас ІНФОРМАЦІЯ_8 протоколом № 77 від 13 січня 2026 року було скасовано позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 частини 3 пункту 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», у зв`язку із встановленням факту не відвідування навчального закладу, у зв`язку з виконанням трудових обов`язків (що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) та порушенням графіку навчального процесу Херсонського політехнічного фахового коледжу Національного університету «Одеська політехніка» (а.с. 60-61).
З огляду на вказане, відповідачем 1 було направлено позивача на проходження ВЛК та відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №2026-0113-1723-2616-0 від 13.01.2026 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення (а.с.57). 
Згідно оскаржуваного наказу від 13 січня 2026 року № М13 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період», позивача було призвано на військову службу під час мобілізації (а.с. 62).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд висновує, що на момент призову на військову службу під час мобілізації в позивача був відсутній документ, оформлений в установленому законом порядку, а саме: рішення про відстрочку від призову під час мобілізації, прийняте уповноваженим органом, з огляду на анулювання відповідачем 1 відстрочки позивача 13.01.2026.
З огляду на що, відповідачем 1 було правомірно направлено позивача на проходження ВЛК та у зв`язку з визнанням його придатним до військової служби призвано на військову службу.
Разом з цим дії щодо анулювання наданої відстрочки відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», а також рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 , оформлене протоколом № 77 від 13 січня 2026 року, яким було скасовано позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, позивачем не оскаржувалися, доказів такого оскарження суду не надано, як і не надано доказів визнання протиправним чи скасування вказаного рішення. 
При цьому у межах спірних правовідносин суд не надає оцінку діям відповідача 1 щодо анулювання відстрочки позивача та винесення рішення, оформленого протоколом № 77 від 13 січня 2026 року, оскільки предметом спору у даній справі є виключно дії відповідача 1 щодо проведення медичного огляду ВЛК та призову на військову службу, а також накази про призов та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 . 
Тому відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача 1 щодо проведення медичного огляду ВЛК та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 та скасування спірного наказу про призов.
Також позивач позовні вимоги до військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 і призначення на посаду та зобов`язання прийняти рішення про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 пов`язує із незаконною, на його думку, мобілізацією.
Відтак не встановивши протиправності дій та рішень ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі першого відділу щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині також. 
Надаючи оцінку наведеним обґрунтуванням сторін та наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням вищевказаних правових норм, суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачами прав позивача, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідачами доведено правомірність своїх дій, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється. 
Керуючись статтями 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі першого відділу (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	М.М. Луцович