Номер провадження 2/754/3587/26
Справа №754/13422/25
РІШЕННЯ 
Іменем України
04 травня 2026 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва
під головуванням судді Бабко В. В. 
за участю секретаря судового засідання Денисової К. А.
за участю представника позивача Онопрієнка В. Ф. 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів, 
УСТАНОВИВ: 

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору та стягнення коштів.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2024 між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено Договір № 3010/24/1 про залучення фахівця (експерта) на договірних умовах для проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру. Відповідно до умов Договору замовник залучає (доручає), а виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених законодавством, Інструкцією про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованих судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз і експертних досліджень, а також Договором провести експертно-психологічне дослідження науково-теоретичного характеру висновок експерта від 27.05.2024 № 382/24-61 за результатами проведення судової психологічної експертизи за заявою ОСОБА_4 у цивільній справі № 567/2435/23, яка розглядається Костопільським районним судом Рівненської області з метою оцінки обґрунтованості методів і повноти дослідження, логіки висновку у відповідності до правової позиції Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 922/2216/18 (№ в ЄДРСР 94151198) та наданих замовником об`єктів (завірених належним чином копій матеріалів цивільної справи № 564/2435/23) на експертне дослідження і надати висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження щодо поставлених замовником на експертне дослідження експертних питань згідно із додатком 2 до договору. Згідно із умов Договору розрахунок за проведення експертного дослідження здійснюється у формі попередньої оплати 100% вартості у термін до 30 календарних днів з дня отримання замовником рахунку від виконавця. Позивачка сплатила всі виставлені їй відповідачем рахунку, загальна сума яких становила 85194,00грн та додатково в межах виконання договору позивачкою було сплачено ще 9086,68грн. Однак відповідач на дату подачу позову, та в порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз і експертних досліджень, не виконав свої зобов`язань за Договором та не надав необхідний висновок експерта. На підставі викладеного просить суд розірвати укладений між ОСОБА_2 та ФОП- ОСОБА_3 . Договір від 03.10.2024 № 0310/24/1 про залучення фахівця (експерта) на договірних умовах для проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру. Стягнути з ФОП- ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 98689,68грн як повернення авансового платежу за договором та стягнути ФОП- ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20000,00грн та судові витрати.
25.08.2025 ухвалою Деснянського районного суду міста Києва, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, визначено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Онопрієнко В. Ф. в судове засідання не з`явились. До суду від адвоката Онопрієнка В. Ф. надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов простять задовольнити.
Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляд справи повідомлений належним чином. До суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його адвокат захищає свого клієнта у ВАКС і тому не має можливості прийняту участь в цьому судовому засіданні
Однак суд не бере до уваги клопотання сторони відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки справа вже тривалий час (з серпня 2025 року) перебуває в провадженні суду.  Представник відповідача - адвокат Деркач В. В., ще 10.09.2025 ознайомилась з матеріалами справи, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи. Тому сторона відповідача за строк, тривалістю у вісім місяців, могла сформувати правову позицію щодо позовних вимог, однак цього зроблено не було. Натомість стороною відповідача на кожне судове засідання подається клопотання про відкладення розгляду справи. 
Стороною відповідача не подано до суду ані відзиву на позовну заяву, ані заперечень/пояснень щодо спору, як і не подано обґрунтованих та належних документів/доказів щодо спростування змісту позовної заяви чи поданих позивачем доказів.
Крім того, відповідно до розділу 4 Правил організації ефективного судочинства в судах першої інстанції (розміщені на офіційному сайті Деснянського районного суду м. Києва http://ds.ki.court.gov.ua), які розроблені з врахуванням положень статей 1,3, 55, 131-1, 131-2 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Рекомендацій СМ/Rec (2010) № 12 Комітету Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року, Відкладення судового розгляду - це перенесення судового розгляду на чітко визначений час у зв`язку з наявністю перешкод, які неможливо усунути в такому засіданні з метою їх подолання та проведення подальшого слухання справи. Відкладення судового розгляду з дати, на яку його було призначено, допускається лише у випадках, передбачених процесуальним законом, за наявності документального підтвердження зазначених учасником справи обставин. Не є поважною причиною і не має наслідком безумовне відкладення розгляду справи або оголошення перерви в розгляді: перебування учасника справи на іншому слуханні в іншій справі, що проводиться в цьому самому або іншому суді, зокрема в судах апеляційної та касаційної інстанцій, яке було призначено або заплановано після призначення розгляду в цій справі; стан здоров`я, не підтверджений відповідними медичними довідками (листком непрацездатності) та/або з датою, що безпосередньо передує даті проведення призначеного розгляду, крім випадків, коли з наданого медичного документа прямо вбачається протипоказання для участі в судовому засіданні та/або коли медичне втручання призначене на час судового засідання; так само подання клопотання про відкладення слухання справи за станом здоров`я без обґрунтування щодо неможливості прибуття в судове засідання з причин хвороби та неможливості проведення судового засідання за відсутності учасника та/або и?ого представника; термінові чи сери?озні сімеи?ні обставини, якщо до клопотання не долучено відповідних документів, які підтверджують, що ці сімеи?ні обставини є терміновими або свідчать про сери?ознии? характер ситуаціі?, яка не може бути вирішена в іншии? час; щорічна відпустка або відрядження представника/сторони, якщо наказ про відпустку (відрядження) було видано після дати призначення судового засідання (після дати повідомлення сторони (представника) про дату та час судового засідання); тощо.
Процесуальні документи потрібно подавати завчасно (має надійти до суду не пізніше ніж за 24 години до визначеної дати судового засідання). Учасники судового провадження можуть подавати процесуальні документи безпосередньо до канцелярії сулу, надсилати на електронну адресу суду (inbox@ds.ki.court.gov.ua), а також через «Електронний суд» (ЄСІТС), та відділення поштового зв`язку ( п. 1.3 ч. 2 Правил організації ефективного судочинства в судах першої інстанції).
Ураховуючи, що процесуальні строки для подання відзиву чи будь-яких заяв/клопотань та доказів спливли, а в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення по справі у відсутності учасників справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Суд установив такі факти та їх правовідносини.
03.10.2024 між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено Договір № 0310/24/1 про залучення фахівця (експерта) на договірних умовах для проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру. 
Відповідно до п. 1.1. Договору, замовник залучає (доручає), а виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених законодавством, Інструкцією про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованих судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3005/5 (зі змінами), Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз і експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами), а також цим Договором провести експертно-психологічне дослідження науково-теоретичного характеру висновок експерта від 27.05.2024 № 382/24-61 за результатами проведення судової психологічної експертизи за заявою ОСОБА_4 у цивільній справі № 564/2435/23, яка розглядається Костопільським районним судом Рівненської області з метою оцінки обґрунтованості методів і повноти дослідження, логіки висновку у відповідності до правової позиції Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 922/2216/18 (№ в ЄДРСР 94151198) та наданих замовником об`єктів (завірених належним чином копій матеріалів цивільної справи № 564/2435/23) на експертне дослідження і надати висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження щодо поставлених замовником на експертне дослідження експертних питань згідно із додатком 2 цього договору. 
Згідно із виконання п. 1.3.- 1.3.3 Договору, виконання договору розподіляється на три етапи. Перший етап: попередній підбір та складання переліку наукової, довідкової та спеціальної літератури (джерел), вивчення матеріалів та складання питань на експертне дослідження, визначення переліку матеріалів, які потрібно подати експерту. Другий етап: проведення експертного дослідження. Третій етап: підготовка висновку експертів за результатами проведення експертного дослідження.
Конкретні терміни виконання експертного дослідження або кожного етапу окремо визначаються в рамках чинного законодавства України з урахуванням обсягу необхідної експертної роботи (дослідження) та поточного експертного навантаження виконавця, виконання ним бойових завдань відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» під час військового стану (п. 1.4. Договору).
Пунктом 1.6. Договору визначено, що замовник за цим Договором бере на себе зобов`язання відшкодувати витрати, які несе виконавець у зв`язку з проведенням експертного дослідження і здійснити оплату вартості проведення експертного дослідження та за окремим рахунком у разі потреби, витрати, пов`язані з викликом виконавця для надання роз`яснень чи показань з приводу проведення експертного дослідження. 
Відповідно до п. 2.1 Договору, замовник має право вимагати своєчасного та повного виконання зобов`язань за цим договором. Отримувати від виконавця інформацію щодо виконання зобов`язань за цим договором та ходу виконання експертного дослідження.
Замовник зобов`язаний своєчасно оплатити повну вартість виконуваних робіт у розмірах та у термін, визначений розділом 3 цього Договору та на вимогу експерта, у разі потреби, за окремим рахунком сплатити інші витрати в`язані з проведенням експертного дослідження та витрати пов`язані з викликом виконавця для надання роз`яснень чи показань з приводу експертного дослідження (п. 2.4.3. Договору).
Згідно із п. 2.3 Договору, виконавець зобов`язаний провести експертне дослідження відповідно до умов цього Договору. Нати відповідний висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження. У строк проведення експертного дослідження не включається строк збору документів та матеріалів замовником для виконання або усунення недоліків , допущених заявником, збір замовником додаткових документів.
Відповідно до п. 3.2. Договору, вартість експертного дослідження, зазначеної у п. 1.1. цього Договору складає 60582,40грн, ПДВ 20% не передбачено. Вартість додаткових витрат пов`язаних з проведенням експертного дослідження встановлюється виконавцем за формулою кількість потрібних додаткових експерт годин помножену на вартість однієї експертогодини згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01.12.2023 № 1259 та сплачується замовником на підставі рахунку виставленого виконавцем.
Розрахунок за проведення експертного дослідження здійснюється у формі попередньої оплати 100% вартості до 30 календарних днів з дня отримання замовником рахунку від виконавця (п. 3.3. Договору).
Згідно із п. 3.5. Договору, замовник може відмовитись від подальшого проведення експертного дослідження. Грошові кошти сплачені за виконання роботи не повертаються у зв`язку з віднесенням сплачених грошових коштів до матеріальних затрат, які несе замовник з приводу поновлення пору низ прав згідно ЦК України.
03.10.2024 між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було підписано Протокол узгодження договірної ціни, відповідно до якого вартість проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру становить 60582,40грн.
03.10.2024 ФОП- ОСОБА_3 було виставлено рахунок на оплату № 0310/24/2 на суму 60582,40грн.
06.01.2025 ФОП- ОСОБА_3 було виставлено рахунок на оплату № 0601/25/1 на суму 24611,60грн.
У матеріалах справи також наявні наступні платіжні інструкції: 
- Платіжна інструкція від 02.10.2024 на суму 4543,00грн, платник ОСОБА_2 отримувач ФОП- ОСОБА_3 . Призначення платежу: «Сплата за професійну експертно-психологічну консультацію щодо призначення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характери висновку судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфа № 382/24-61 від 27.05.2024».
- Платіжна інструкція від 04.10.2024 на суму 60582,40грн, платник ОСОБА_2 отримувач ФОП- ОСОБА_3 . Призначення платежу: «Сплата згідно Договору 3010/24/1, рахунок 3010/24/2 від 03.10.2024 проведення експертно психологічного дослідження науково-теоретичного характеру висновку експерта від 27.05.24 381/24/61 за результатами проведення судової психологічної експертизи у цивільній справі 564/2435/23».
-Платіжна інструкція від 09.01.2025 на суму 4543,68, платник ОСОБА_2 отримувач ФОП- ОСОБА_3 . Призначення платежу: «Сплата за професійну експертно-психологічну консультацію щодо формулювання питань дання пряденою судово-психологічною експертизою із застосуванням поліграфа у ЦП 564/2435/23».
-Платіжна інструкція від 10.02.2025 на суму 24611,60грн, платник ОСОБА_2 отримувач ФОП- ОСОБА_3 . Призначення платежу: «Сплата за рахунком № 0601/25/1 від 06.01.2025.
20.02.2025 адвокат Литвинов О. Р., в інтересах клієнта ОСОБА_2 на адресу ФОП- ОСОБА_5 направив письмову вимогу щодо виконання умов договору від 03.10.2024 № 0310/24/1 про залучення фахівця (експерта) на договірних умовах для проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру, відповідно до якої вимагали виконати умови договору та надати ОСОБА_2 до 21.02.2025 експертно-психологічне дослідження науково-теоретичного характеру.
Стаття 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно із частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто.  У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Згідно із ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.  У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 904 ЦК України).
Відповідно п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України"Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та Інструкцією. 
Пунктом п. 1.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначено, що експерти, які не є працівниками державних спеціалізованих установ та на професійній основі здійснюють судово-експертну діяльність, забезпечують проведення експертиз та досліджень відповідно до вимог Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року № 3505/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за № 1431/20169, з дотриманням строків проведення експертиз, встановлених пунктом 1.13 цього розділу.
Згідно із п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначено, строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів.
У випадках, коли визначені законом строки є меншими ніж строки проведення судової експертизи, передбачені цією Інструкцією, строк проведення судової експертизи не може перевищувати визначені законом строки.
У разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів.
Час попереднього вивчення матеріалів не повинен перевищувати п`ятнадцяти робочих днів.
У разі відмови органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб`єктам судово-експертної діяльності, визначеним у статті 7 Закону України «Про судову експертизу».
Якщо протягом 30 календарних днів з дня направлення листа щодо погодження більшого строку проведення експертизи відповіді від органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), не отримано, запропонований строк вважається погодженим.
Строк проведення експертизи починається з робочого дня, наступного за днем надходження матеріалів до експертної установи, і закінчується у день складання висновку експерта (повідомлення про неможливість надання висновку). Якщо закінчення встановленого строку проведення експертизи припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається наступний за ним робочий день.
У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
Згідно із ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Під час розгляду справи суд установив, що відповідачем порушені умови Договору № 0310/24/1 від 03.10.2024. А саме відповідачем протягом 90 календарних днів, у відповідності до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, не було проведено експертизи на замовлення позивачки.
Доказів того, що за погодженням сторін строки проведення експертизи були продовженні, матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять доказів і того, що невиконання Договору відбулось у зв`язку з непереборною силою, або іншими об`єктивними на це обставинами.
А тому суд дійшов висновку, що існують достатні підстави для розірвання Договору № 0310/24/1 від 03.10.2024 укладеного між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 про залучення фахівця (експерта) на договірних умовах для проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру. 
У зв`язку з розірванням Договору № 0310/24/1 від 03.10.2024, з відповідача ФОП- ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 підлягає стягненню сума сплачених позивачкою коштів на виконання умов Договору.
Так п. 3.2. Договору встановлено, що вартість експертного дослідження становить 60582,40грн, та підтверджується рахунком на оплату № 3010/24/2 від 03.10.2023, який був сплачений позивачкою 04.10.2024.
Також на виконання п. 3.2. Договору, відповідачем було виставлено рахунок на оплату від 06.01.2025 № 0601/25/1 на суму 24611,60грн, як додаткових витрат пов`язаних з проведенням експертного дослідження, який був оплачений позивачкою 10.02.2025.
Інших рахунків на оплату, відповідно до п. 2.4.3 та 3.2. Договору, матеріали справи не містять.
А отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума грошових коштів у розмірі 84194,00грн (60582,40грн + 24611,60грн) внесеного в якості оплати на виконання умов Договору.
Суд не бере до уваги платіжну інструкцію від 02.10.2024 на суму 4543,00грн за професійну експертно-психологічну консультацію. Оскільки сам Договір між ОСОБА_2 та ФОП- ОСОБА_3 про залучення фахівця (експерта) на договірних умовах для проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру було укладено на наступний день, 03.10.2024.
А сама по собі консультація експерта не передбачає автоматичне укладання з ним Договору на виконання робіт. Вона є самостійною послугою та носить виключно інформаційний, рекомендаційний або роз`яснювальний характер. Оплата за консультацію жодним чином автоматично не перетворює її в договір надання послуг.
Також суд не бере до уваги платіжну інструкцію від 09.01.2025 на суму 4543,68грн, за сплату професійної експертно-психологічної консультацію. Оскільки позивач отримував окрему консультаційну послугу експерта.
Отже, на підставі викладено вище суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про розірвання договору та стягнення з відповідача грошових коштів за невиконання умов договору підлягають частковому задоволенню.
Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до такого.
Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. 
Закон пов`язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи. 
Отже моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди, ЦК не встановлює ні мінімального, ні максимального розміру відшкодування моральної шкоди. Безумовно, моральну шкоду неможливо компенсувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового вираження щиросердечного болю, честі, гідності особи, тому будь-який її розмір буде мати суто умовне вираження. Критерії оцінки, якими можна керуватися при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, різноманітні. Головне - щоб за їх допомоги можна було вимірити глибину і тривалість страждань (для людей).
Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, вона відшкодовується одноразово. 
Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).
Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства. 
Отже в судовому засіданні є доведеним той факт, що позивачці були спричинені моральні страждання, які призвели до душевних та емоційних переживань, а тому, враховуючи конкретні обставини справи, глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнала позивачка, суд вважає, що сума у розмірі 5000,00грн є достатнім розміром відшкодування спричиненої моральної шкоди.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 3633,60грн.
Керуючись Конституцією України, статтями 14, 23, 627, 628, 629, 631, 638, 509, 530, 610, 651, 901-904, 907 ЦК України, статтями 4, 5, 7, 10, 15, 16, 75-79, 81, 133, 141, 265-268 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів - задовольнити частково. 
Розірвати Договір № 0310/24/1 про залучення фахівця (експерта) на договірних умовах для проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру від 03.10.2024 укладений між ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 84194,00грн.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000,00грн.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3633,60грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 

Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2026, у відповідності до частини 5 статті 268 ЦПК України.

Суддя В. В. Бабко