ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року	справа № 380/16021/25	
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третіх осіб -Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Вулецьке» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі - відповідач), за участю третіх осіб - Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ( далі- третя особа-1), Львівського комунального підприємства «Вулецьке», (далі - третя особа-2), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача відносно надання публічної інформації щодо технічної та іншої передбаченої законодавством документації щодо багатоквартирного будинку № 1 по вулиці Київській міста Львова та його прибудинкової території;
- зобов`язати відповідача надати у повному обсязі запитувану позивачем публічну інформацію щодо технічної та іншої передбаченої законодавством документації щодо багатоквартирного будинку № 1 по вулиці Київській міста Львова та його прибудинкової території.
Обґрунтовуючи позові вимоги позивач посилається на те, що 18.07.2025 він звернувся до Виконавчого комітету Львівської міської ради із запитом на отримання публічної інформації щодо технічної та іншої передбаченої законодавством документації щодо багатоквартирного будинку № 1 по вулиці Київській міста Львова та його прибудинкової території. Однак, від Виконавчого комітету Львівської міської ради відповіді не отримав. Водночас, рішенням в.о. голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 4-35-41364 від 25.07.2025 запит позивача був скерований до Львівського комунального підприємства «Вулецьке».
Станом на 05.08.2025 інформації за запитом позивача від 18.07.2025 ні від Виконавчого комітету Львівської міської ради, ні від Львівського комунального підприємства «Вулецьке» Айріянц Євген Станіславович не отримав, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою судді Кисильової О.Й. від 08.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.9 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.01.2026 на підставі проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи (звільнення судді з посади) заява розподілена до провадження судді Братичак У.В.
Ухвалою судді Братичак У.В. від 02.02.2026 прийнято до провадження дану адміністративну справу та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Львівської міської ради зі запитом на отримання публічної інформації, який зареєстрований за №3-А-ЗПІ-1015-007 від 21.07.2025.
Повідомляє, що листом департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №4-2501-41531 від 25.07.2025 запит ОСОБА_1 №3-А-ЗПІ-1015-007 від 21.07.2025 було скеровано в. о. голови Франківської районної адміністрації відповідно до ухвали Львівської міської ради від 08.07.2021 № 1081 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради».
У свою чергу листом Франківської районної адміністрації №4-35-41364 від 25.07.2025 заявника, ОСОБА_1 , було проінформовано, що районна адміністрація не є розпорядником зазначених у запиті документів, такі у районній адміністрації відсутні, тому немає можливості їх надати. Оскільки послуги з управління будинком №1 на вул. Київській надавались ЛКП «Вулецьке», інформаційний запит, зареєстрований 21.07.2025 за №3-А-ЗПІ-1015-007 скеровано другому адресату в ЛКП «Вулецьке» для розгляду та надання відповіді та інформування департаменту житлового господарства та інфраструктури у визначений законодавством термін.
Листом ЛКП «Вулецьке» № 3501-вих-111205 від 30.07.2025 ОСОБА_1 було надано відповідь на інформаційний запит від 18.07.2025, зареєстрований 21.07.2025 № 3-А-ЗПІ-1015-007, який листом Франківської районної адміністрації від 25.07.2025 №4-35-41364 надійшов у ЛКП «Вулецьке». ЛКП «Вулецьке» листом №3501-вих-111205 від 30.07.2025 повідомило заявника про наступне: «ЛКП «Вулецьке» немає можливості надати технічну документацію внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення та зливної каналізації, як частини планів інженерних мереж багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , а саме план облаштування мережі водовідведення станом на 01.01.2025, план облаштування водогінної мережі станом на 01.01.2025, план облаштування зливної каналізації станом на 01.01.2025, оскільки послуга з управління будинком №1 по вул. Київській з 01.01.2020 надавалась згідно договору підряду від 28.12.2019, укладеного між ЛКП «Затишне» та ЛКП «Вулецьке» та вищевказана документація з ЛКП «Затишне» у ЛКП «Вулецьке» не передавалась. На п.1.4. інформаційного запиту надано копії актів весняного та осіннього огляду житлового фонду по ЛКП «Вулецьке» за період 2023-2025 роки.
Враховуючи вищенаведене, зазначає, що відповідач не володіє запитуваною інформацією, у свою чергу Виконавчий комітет Львівської міської ради будучи не належним розпорядником інформації, не відмовив у її наданні, а направив цей запит належному розпоряднику інформації.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Львівської міської ради із запитом від 18.07.2025 на отримання публічної інформації щодо технічної та іншої передбаченої законодавством документації щодо багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та його прибудинкової території.
В запиті позивач просив відповідача надати наступну інформацію:
- технічну документацію внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення та зливної каналізації як частини планів інженерних мереж багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за переліком нижче:
1.1. План облаштування мережі водовідведення (включно каналізаційних стояків та їх вентиляції) станом на 1 січня 2025 року.
1.2. План облаштування водогінної мережі станом на 1 січня 2025 року.
1.3. План облаштування зливної каналізації станом на 1 січня 2025 року.
1.4. Акти технічних оглядів систем холодного водопостачання, водовідведення та зливної каналізації по періоду 2025, 2024, 2023 років.
Рішення на запит просив надати на його електронну адресу «e.ayriyants@gmail.com».
Вказаний запит надійшов до Виконавчого комітету Львівської міської ради 21.07.2025 та зареєстрований за №3-А-ЗПІ-1015-007. 
Листом департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №4-2501-41531 від 25.07.2025 запит ОСОБА_1 №3-А-ЗПІ-1015-007 від 21.07.2025 було скеровано до в.о. голови Франківської районної адміністрації відповідно до ухвали Львівської міської ради від 08.07.2021 № 1081 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради».
У свою чергу листом Франківської районної адміністрації №4-35-41364 від 25.07.2025 ОСОБА_1 було проінформовано, що районна адміністрація не є розпорядником зазначених у запиті документів, такі у районній адміністрації відсутні, тому немає можливості їх надати. Оскільки послуги з управління будинком №1 на вул. Київській надавались ЛКП «Вулецьке», інформаційний запит, зареєстрований 21.07.2025 за №3-А-ЗПІ-1015-007 скеровано другому адресату в ЛКП «Вулецьке» для розгляду та надання відповіді та інформування департаменту житлового господарства та інфраструктури у визначений законодавством термін.
Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача відносно надання публічної інформації щодо технічної та іншої передбаченої законодавством документації щодо багатоквартирного будинку № 1 по вулиці Київській міста Львова та його прибудинкової території, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
За змістом статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.
Аналізуючи зміст запитуваної позивачем інформації суд встановив, що така інформація є публічною, оскільки отримана чи мала б бути отримана відповідним органом, в процесі виконання ним своїх повноважень.
Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
При цьому, суд звертає увагу, що положення вищевказаної правової норми може застосовуватися лише у разі, якщо розпоряднику інформації фактично відомо або повинно бути відомо, який суб`єкт насправді володіє запитуваною інформацією, тобто є належним розпорядником, що, в свою чергу, забезпечує гарантію права на доступ до інформації за спрощеною процедурою її отримання (пересилання відповідного запиту до належного розпорядника інформації з одночасним повідомлення про це запитувача).
Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 813/4845/17.
Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20 травня 2020 року №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).
Приписи статті 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.
Так, як вже зазначалося вище, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації в порядку, визначеному Законом № 2939-VI, в якому просив надати технічну документацію внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення та зливної каналізації як частини планів інженерних мереж багатоквартирного будинку №1 по Київській вулиці м. Львова за переліком нижче:
1.1. План облаштування мережі водовідведення (включно каналізаційних стояків та їх вентиляції) станом на 1 січня 2025 року.
1.2. План облаштування водогінної мережі станом на 1 січня 2025 року.
1.3. План облаштування зливної каналізації станом на 1 січня 2025 року.
1.4. Акти технічних оглядів систем холодного водопостачання, водовідведення та зливної каналізації по періоду 2025, 2024, 2023 років.
За результатами розгляду запиту, відповідач листом №4-2501-41531 від 25.07.2025 повідомив, що запит ОСОБА_1 №3-А-ЗПІ-1015-007 від 21.07.2025 скеровано до в.о. голови Франківської районної адміністрації відповідно до ухвали Львівської міської ради від 08.07.2021 № 1081 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради».
Таким чином, оскільки відповідач не володів запитуваною інформацією, на виконання вимог ч. 3 статті 22 Закону № 2939-VI, ним було направлено запит позивача належному, на його думку, розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, у межах встановленого строку.
Водночас, надаючи оцінку доводам позивача про те, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить зберігання та забезпечення доступу до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території, а тому навіть якщо Виконавчий комітет Львівської міської ради фактично не володіє запитуваними документами, він зобов`язаний ними володіти за законом і має всі повноваження витребувати їх у підпорядкованих структур, суд зазначає таке.
Так, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування справді належить зберігання та забезпечення доступу до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території, зокрема документів за обов`язковим переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері житлово-комунального господарства, документів, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічних паспортів будинків, планів інженерних мереж, документів, що засвідчують право власності чи користування земельними ділянками, документації щодо проведення робіт з капітального ремонту в багатоквартирних будинках.
Водночас, суд зауважує, що за змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає, зокрема виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Таким чином, до системи органів місцевого самоврядування належать не лише виконавчі комітети ради, але й відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Так, відповідно до ухвали міської ради від 04.02.2021 № 32 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» та Положення про Франківську районну адміністрацію (режим доступу: https://city-adm.lviv.ua/lmr/district-administration/frankivska-raiadministratsiia/), Франківська районна адміністрація Львівської міської ради (надалі - районна адміністрація) є виконавчим органом Львівської міської ради, утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Районна адміністрація є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства України та установах банків державного сектору, штампи і бланки, право набувати майнових і немайнових прав та обов`язків, право виступати позивачем і відповідачем, третьою особою, яка заявляє/не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача/відповідача у судах від свого імені, печатку з зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням (п. 1.4. Положення).
До компетенції районної адміністрації зокрема належить контроль за виконанням своїх функцій виконавцями послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення (п. 4.1.47 Положення); виконання функцій організатора конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, у якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком (п. 4.1.40 Положення).
Аналогічні за змістом положення також міститься у п.п. 15, 20 розділу 4 Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 08.07.2021 № 1081.
Також Рішенням Львівської міської ради від 08.02.2023 № 124 «Про проведення конкурсів з призначення управителів багатоквартирних будинків у Львівській міській територіальній громаді» встановлено районним адміністраціям: визначити перелік багатоквартирних будинків, у яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків і співвласники не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком; провести конкурси з призначення управителів житловими будинками, у яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком, згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016 № 150 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку». Визначено уповноваженою особою, яка підписує договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, голову відповідної районної адміністрації.
Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно до п. 3. ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку.
Згідно з п. 14 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року № 712, управитель зберігає та веде технічну документацію на будинок, а також забезпечує внесення змін до неї у випадку зміни технічного стану будинку, зокрема в результаті проведення його капітального ремонту або реконструкції, переобладнання, перепланування тощо.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що виконавчий комітет Львівської міської ради, як загальноміський орган, не є утримувачем первинної технічної документації житлового фонду, тоді як управління житловим господарством на місцях віднесено до компетенції районних адміністрацій, а обов`язок зберігання технічної документації на багатоквартирний будинок Законом покладено на відповідного управителя.
З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно скеровано запит ОСОБА_1 №3-А-ЗПІ-1015-007 від 21.07.2025 до в.о. голови Франківської районної адміністрації, в межах встановленого законом 5-денного терміну.
При цьому, оскільки відповідач не є розпорядником запитуваної позивачем інформації, у суду відсутні підстави для зобов`язання останнього надати таку інформацію, а тому підстави для задоволення позовних вимог у цій справі відсутні.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Братичак Уляна Володимирівна