ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року м. Львів	справа № 380/15259/25	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» (Позивач/ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач/ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №17687/13 01-07-10 від 23.04.2025 (Форма «С») на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені 2755387,51 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі Акта №14758/13-01-07 10/30394156 «Про результати документальної позапланової перевірки ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» (код ЄДРПОУ 30394156) з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному договору від 18.06.2024 №00054338, дата здійснення авансового платежу - 20.06.2024 на суму 537600,00 євро» було винесено податкове повідомлення - рішення №17687/13-01-07-10 від 23.04.2025 за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму штрафних санкцій 2755387,51 грн.
Позивач вважає спірне податкове повідомлення-рішення протиправним, з огляду на те, що податковий орган провів перевірку без надіслання запиту, що суперечить вимогам, визначеним підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Позивач вказує, що податковий орган посилається на Постанову Правління НБУ від 24.02.2022 року №18, однак не врахував, що такі заходи захисту як запровадження граничного строку розрахунку за експортно-імпортними операціями вже припинили свою дію. Адже, дія заходів захисту, запроваджених пунктом 14-1 Постанови № 18, не продовжувалась НБУ, як того вимагає ч. 2 ст. 12 Закон України «Про валюту і валютні операції». Відповідно, запроваджені заходи захисту у вигляді встановлення граничних строків проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів припинили свою дію через 6 (шість) місяців після їх запровадження, тобто 9 січня 2023 року.
Позивач наголошує на тому, що за ч. 8 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», передбачену ч. 5 ст. 13 цього Закону пеню за результатами перевірки стягує саме центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Згідно із п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого Постановою КМУ від 06.03.2019 р. №227 центральним органом виконавчої влади є Державна податкова служба України. Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, видано неналежним суб`єктом, що є самостійною підставою для його скасування.
У додаткових поясненнях у справі від 12.01.2026 позивач підтримав мотиви, наведені у позовній заяві.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №17687/13-01-07-10 від 23.04.2025.
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, в якому зазначив, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки складено Акт від 02.04.2025 № 14758/13-01-07-10/30394156 та встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» з урахуванням пункту 14-2 Постанови Національного банку від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а саме: порушення граничного строку розрахунку, встановленого НБУ по зовнішньоекономічному договору від 18.06.2024 № 00054338 (дата здійснення імпортної операції (попередня оплата) від 20.06.2024 року, укладеного з фірмою нерезидентом Van Aarsen International B.V. (Нідерланди) у сумі 537 600,00 євро на 39 днів.
На підставі акта від 02.04.2025 № 14758/13-01-07-10/30394156 винесено податкове повідомлення - рішення №17687/13-01-07-10 від 23.04.2025, яким за порушення частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та згідно з п.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» застосовано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 2755387,51 грн.
Відповідач зазначає, що ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» на виконання умов імпортного Договору від 18.06.2024 №00054338, укладеного з фірмою-нерезидентом Van Aarsen International B.V. (Нідерланди), здійснено авансовий платіж нерезиденту з валютного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984, на загальну суму 537 600,00 євро згідно платіжної інструкції в іноземній валюті від 20.06.2024 №114. В призначенні платежу зазначено: FOR FEEDMILL EQUIPMENT INVOCE no. 5138006 date 18/06/24, CONTRACT 00054338 date 18/06/24. Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, та пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», (із внесеними змінами), граничні строки розрахунків за операціями з імпорту товарів з 05.04.2022 становлять 180 календарних днів. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 14-2 Постанови № 18 граничний строк розрахунків за операцією з імпорту (авансовий платіж) від 20.06.2024 року настає - 16.12.2024 року.
На порушення частини 3 статті 13 Закону 2473-VIII, з урахуванням пункту 14-2 Постанови № 18, валютні кошти в сумі 537 600,00 євро були повернуті нерезидентом Van Aarsen International B.V., (Нідерланди) 24.01.2025 року на рахунок ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984, з порушенням граничних строків розрахунків згідно платіжної інструкції в іноземній валюті від 24.01.2025 № 510322882 в сумі 537 600,00 євро. Кількість днів прострочення становить – 39 днів.
ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» до перевірки не представлено відповідної довідки про підтвердження форс-мажорних обставин по договору від 18.06.2024 № 00054338, укладеного з фірмою-нерезидентом Van Aarsen International B.V., (Нідерланди), щодо імпортної операції (попередня оплата) від 20.06.2024 року.
Відповідно ГУ ДПС у Львівській області нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності (вартість недопоставленого товару х курс іноземної валюти х кількість днів прострочення х ставка пені) у сумі 2755387,51 грн (537 600,00 х 43,8064 х 39 х 0,3%).
Відповідач просить врахувати правові висновки щодо застосування пунктів 1, 2, 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту та валютні операції», сформовані Верховним Судом.
У спростування доводів позивача щодо порушення процедурних питань, відповідач зазначив, що ГУ ДПС у Львівській області, відповідно до пп.20.1.2 п.20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73 ПК України надіслало на адресу ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» запит від 30.01.2025 №2809/6/13-01-07-10-16 про надання інформації та їх документального підтвердження стосовно порушення вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків за операцією з імпорту товарів за зовнішньоекономічному договору від 18.06.2024 № 00054338, який вручений позивачу 19.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0601111556508.
У свою чергу, ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» листом від 03.03.2025 №0303/01 надало відповідь на зазначений запит контролюючому органу, але така відповідь не спростувала податкову інформацію, про порушення позивачем валютного законодавства.
Відповідач зазначає, що у даних правовідносинах застосовними є Закон України «Про валюту і валютні операції» та постанова Правління НБУ №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».
Водночас дія Постанови НБУ №18 від 24.02.2022 в контексті визначення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів припиниться лише після завершення воєнного стану, оскільки вона ґрунтується на особливих повноваженнях НБУ в таких умовах. Просить врахувати правові висновки, сформовані Верховним Судом у постанові від 13 березня 2025 року у справі №560/19941/23. 
Щодо доводів позивача про неналежного суб`єкта, який здійснює стягнення пені, відповідач покликається на норми ч. 6 ст. 11, ч. 8 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», підпункт 19.1.4 пункту 19.1 статті 19 підпункт 41.1.1. пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, Положення про Державну податкову службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 та Положення про ГУ ДПС у Львівській області, затвердженого наказом ДПС від 12.11.2020 № 643.
Відповідач підсумовує, що ГУ ДПС у Львівській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює зокрема, контроль, за дотриманням встановлених законом строків проведення розрахунків в іноземній валюті (підпункт 33 пункту 4 Положення про ГУ ДПС). Враховуючи вищенаведене, ГУ ДПС у Львівській області за результатами перевірки може стягувати у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною 5 статті 13 Закону №2473.
Отже, на думку відповідача, винесене податкове повідомлення-рішення №17687/13 01-07-10 від 23.04.2025 є правомірним та таким, яке винесено з дотриманням усіх норм чинного законодавства, саме тому відповідач уважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. 
У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях у справі від 21.11.2025, просить суд відмовити у задоволенні позову.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 30 липня 2025 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою від 06 серпня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача від 28 жовтня 2025 року про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання від 25.11.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні ухвалою суду, що занесена в протокол судового засідання від 13.01.2026, суд постановив перейти до розгляду даної справи в порядку письмового провадження.
Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
На підставі наказу Головного Управління ДПС у Львівській області від 18.03.2025 № 1811-ПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ», код ЄДРПОУ 30394156 з питань дотримання вимог Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (із внесеними змінами) по зовнішньоекономічному договору від 18.06.2024 № 00054338, дата здійснення авансового платежу - 20.06.2024 на суму 537600,00 євро.
За результатами перевірки складено акт від 02.04.2025 №14758/13-01-07-10/30394156 (далі – акт перевірки від 02.04.2025) у якому встановлено порушення позивачем частини 3 статті 13 Закону від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» з урахуванням пункту 14-2 Постанови Національного банку від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а саме: порушення граничного строку розрахунку, встановленого НБУ по зовнішньоекономічному договору від 18.06.2024 № 00054338 (дата здійснення імпортної операції (попередня оплата) від 20.06.2024 року, укладеного з фірмою нерезидентом Van Aarsen International B.V. (Нідерланди) у сумі 537600,00 євро на 39 днів.
В подальшому, на підставі акта від 02.04.2025 № 14758/13-01-07-10/30394156 ГУ ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення - рішення №17687/13-01-07-10 від 23.04.2025, яким за порушення частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та згідно із п.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» застосовано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 2755387,51 грн.
Розрахунок пені наведено в додатку № 2 до акта перевірки від 02.04.2025.
За наслідками оскарження спірного податкового повідомлення-рішення, скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №17687/13-01-07-10 від 23.04.2025 - без змін.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом. Предметом спору у даній справі є правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення №17687/13-01-07-10 від 23.04.2025.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення ними валютного законодавства встановлює Закон України «Про валюту і валютні операції» (далі – Закон № 2473-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів урегульовані статтею 13 Закону № 2473-VIII.
Відповідно до частини 1 Закону № 2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно із частиною 3 Закону № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до частини 5 № 2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Правління Національного банку України постановою від 02 січня 2019 року № 5 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).
Це Положення відповідно до пункту 1 розділу І визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Також відповідно до статті 7 Закону України «Про Національний банк України» 24 лютого 2022 року з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Національний банк України прийняв постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова № 18).
Відповідно до пункту 14-2 Постанови № 18, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Таким чином, за загальним правилом імпорт товарів має здійснюватися у строки, зазначені у договорах, але не пізніше граничного строку розрахунків, встановленого Національним банком України, що обчислюється з дня здійснення авансового платежу (попередньої плати). З огляду на введення в Україні воєнного стану Національний банк України змінив граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту. Відповідно до указаних змін у період з 05 квітня 2022 року такі строки становлять 180 календарних днів.
Отже, наведені норми законодавства установлюють чіткі граничні строки розрахунків за операціями з іноземним елементом, визначені Національним банком України, а у разі їх порушення передбачає нарахування пені як заходу відповідальності.
Як слідує зі змісту акту перевірки від 02.04.2025, ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» на виконання умов імпортного Договору від 18.06.2024 №00054338, укладеного з фірмою-нерезидентом Van Aarsen International B.V. (Нідерланди), здійснено авансовий платіж нерезиденту з валютного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984, на загальну суму 537600,00 євро згідно платіжної інструкції в іноземній валюті від 20.06.2024 №114. В призначенні платежу зазначено: FOR FEEDMILL EQUIPMENT INVOCE no. 5138006 date 18/06/24, CONTRACT 00054338 date 18/06/24.
Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, та пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», (із внесеними змінами), граничні строки розрахунків за операціями з імпорту товарів з 05.04.2022 становлять 180 календарних днів. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 142 Постанови № 18 граничний строк розрахунків за операцією з імпорту (авансовий платіж) від 20.06.2024 року настає - 16.12.2024 року.
В порушення частини 3 статті 13 Закону 2473-VIII, з урахуванням пункту 142 Постанови № 18, валютні кошти в сумі 537600,00 євро були повернуті нерезидентом Van Aarsen International B.V., (Нідерланди) 24.01.2025 року на рахунок ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984, з порушенням граничних строків розрахунків згідно платіжної інструкції в іноземній валюті від 24.01.2025 № 510322882 в сумі 537600,00 євро. Кількість днів прострочення становить – 39 днів.
ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» до перевірки не представлено відповідної довідки про підтвердження форс-мажорних обставин по договору від 18.06.2024 №00054338, укладеного з фірмою-нерезидентом Van Aarsen International B.V., (Нідерланди), щодо імпортної операції (попередня оплата) від 20.06.2024 року.
Відповідно, ГУ ДПС у Львівській області нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності (вартість недопоставленого товару х курс іноземної валюти х кількість днів прострочення х ставка пені) у сумі 2755387,51 грн (537 600,00 х 43,8064 х 39 х 0,3%).
В межах спірних правовідносин ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» не спростовує і не заперечує факт порушення граничних строків розрахунків, однак уважає, що:
податковий орган провів перевірку без надіслання запиту, що суперечить вимогам, визначеним підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а відтак відсутніми були підстави для проведення перевірки; 
податковий орган посилається на Постанову Правління НБУ від 24.02.2022 року №18, однак не врахував, що такі заходи захисту як запровадження граничного строку розрахунку за експортно-імпортними операціями вже припинили свою дію; 
стягнення пені вчинено неналежним суб`єктом, оскільки за ч. 8 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» належним суб`єктом є ДПС України.
Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Щодо доводів позивача, що податковий орган провів перевірку без надіслання запиту, що суперечить вимогам, визначеним підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а відтак відсутніми були підстави для проведення перевірки, суд враховує наступне.
Відповідно до абзацу п`ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плану роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України).
Відповідно до пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. 
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу. 
Письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті (підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 ПК України).
Відповідно до підпункту 73.3.2 пукту 73.3 статті 73 ПК України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Судом встановлено, що відповідачем отримано інформацію Національного банку України про виявлені факти порушення встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків по ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» станом на 01.01.2025, яка надана АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК, МФО 320984 згідно з Постановою НБУ № 7 та на виконання статей 12 і 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», надіслану листом ДПС України від 04.01.2025 № 1728/7/99-00-07-04-02-07 по зовнішньоекономічному договору від 18.06.2024 № 00054338, дата здійснення авансового платежу 20.06.2024 на суму 537600,00 євро.
ГУ ДПС у Львівській області, відповідно до пп.20.1.2 п.20.1 ст. 20, пункту 73.3 статті 73 ПК України надіслало на адресу ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» запит від 30.01.2025 №2809/6/13-01-07-10-16 про надання інформації та їх документального підтвердження стосовно порушення вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків за операцією з імпорту товарів за зовнішньоекономічному договору від 18.06.2024 № 00054338, який вручений позивачу 19.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0601111556508.
ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» листом від 03.03.2025 №0303/01 надало відповідь на зазначений запит контролюючому органу, але така відповідь не спростувала податкову інформацію, про порушення позивачем валютного законодавства.
В подальшому, на підставі наказу Головного Управління ДПС у Львівській області від 18.03.2025 № 1811-ПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ».
Направлення від 21.03.2025 №3332, №3333 на проведення перевірки позивача, пред`явлено головному бухгалтеру ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» Мартинів О.М. 21.03.2025 та вручено копію наказу ГУ ДПС у Львівській області від 18.03.2025 № 1811-ПП, що підтверджується відповідним підписом у зазначених направленнях на проведення перевірки. 
Таким чином, ГУ ДПС у Львівській області дотримано порядок призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ», а доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Суд також відхиляє доводи позивача, що податковий орган посилається на Постанову Правління НБУ від 24.02.2022 року №18, однак не врахував, що такі заходи захисту як запровадження граничного строку розрахунку за експортно-імпортними операціями вже припинили свою дію, з огляду на таке.
Постанова № 18 є спеціальним нормативно-правовим актом, ухваленим саме на виконання визначених статтею 7 Закону України «Про Національний банк України» функцій, які наділяють НБУ повноваженнями визначати особливості функціонування банківської системи в умовах воєнного стану.
Такий підхід підтверджується правовою природою функцій НБУ за статтею 7 Закону України «Про Національний банк України». У редакції, чинній з 17 березня 2022 року, пункт 20 цієї статті дозволяє НБУ визначати особливості функціонування не лише банківської системи, а й діяльності інших фінансових установ, а також валютного нагляду в умовах воєнного стану.
Постанова № 18, зокрема її пункт 14-2, є реалізацією цих спеціальних повноважень, спрямованих на адаптацію регуляторних механізмів до надзвичайних обставин, що виникли у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.
При цьому пункт 21 Постанови № 18 підкреслює її спеціальний характер, фактично визначаючи, що протягом дії воєнного стану інші нормативно-правові акти НБУ, включно з Постановою № 5, застосовуються лише в тій частині, що не суперечить Постанові № 18. Це додатково підтверджує її пріоритетність і винятковість у регулюванні валютних питань за умов воєнного стану.
Постанова №18 та подальші внесені до неї постановами № 68, № 113 і № 142 зміни не запроваджували нові заходи захисту, у спосіб передбачений статтею 12 Закону про валюту. Воєнні норми, запроваджені Постановою № 18, установили спеціальні правила, які враховують умови воєнного стану. Пункт 14-2 Постанови № 18 (який введений Постановою № 68 від 4 квітня 2022 року та змінений постановами № 113 від 7 червня 2022 року і № 142 від 7 липня 2022 року), не скасував загальний строк розрахунків у 365 днів, визначений Постановою № 5, а встановив конкретні, коротші строки (спочатку 90, потім 120, а згодом 180 календарних днів) саме для операцій, здійснених з 5 квітня 2022 року.
У зв`язку з чим суд вважає, що Постанова № 18 та її зміни не підпадають під процедурні обмеження Закону № 2473-VIII, адже ґрунтуються на спеціальних повноваженнях НБУ, обумовлених саме введенням воєнного стану.
Саме така правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2025 року у справі №560/19941/23, які суд враховує в силу імперативних норм ч. 5 ст. 242 КАС України. 
У даній постанові суд касаційної інстанції зазначив, що аналіз норм Закону про валюту та інших норм, що наведені вище, дає підстави вважати, що: дія Постанови № 18 в контексті визначення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів припиниться лише після завершення воєнного стану, оскільки вона ґрунтується на особливих повноваженнях НБУ в таких умовах; заходи захисту, а саме встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту чи імпорту товарів тривалістю 365 днів, запроваджені Постановою № 5, діятимуть до моменту, коли НБУ офіційно визнає цю постанову такою, що втратила чинність відповідно до частини дев`ятої статті 16 Закону про валюту; лише після цього почнуть застосовуватися загальні правила статті 12 цього Закону щодо валютного регулювання.
Стосовно доводів позивача, що стягнення пені вчинено неналежним суб`єктом, оскільки за ч. 8 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» належним суб`єктом є ДПС України, суд враховує наступне.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2473-VIII, валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону № 2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону № 2473-VIII).
Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (частина восьма статті 13 Закону № 2473-VIII).
Отже, положеннями Закону України «Про валюту і валютні операції» не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. Закон України «Про валюту і валютні операції» та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики.
Так, підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи, що визначені підпунктом 41.1.1. пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до підпункту 41.1.1. пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.
Таким органом в межах спірних правовідносин є відповідач, а саме ГУ ДПС у Львівській області, який в межах проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ПП «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» встановив факт порушення граничних строків розрахунків за операцією з імпорту (який позивач не спростовує), як наслідок нарахував за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності пеню у сумі 2755387,51 грн.
Тож, твердження позивача, що стягнення пені вчинено неналежним суб`єктом, суд відхиляє, як помилкові, та повторно наголошує, що предметом розгляду у даній справі є податкове повідомлення – рішення, прийняте відповідачем в межах повноважень з контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та нарахування пені у визначених розмірах.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Так, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд висновує, що підстави для визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №17687/13-01-07-10 від 23.04.2025, у суду відсутні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства «АГРОФІРМА «ДЗВОНИ» (с. Болотня, Перемишлянський район, Львівська область, 81261, код ЄДРПОУ 30394156) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, код ЄДРПОУ 43968090) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повне рішення складено 27 квітня 2026 року.

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна