ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/510/25 пров. № А/857/26283/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання – Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 380/510/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
суддя в 1-й інстанції – Мартинюк В. Я.,
дата ухвалення рішення – 26 травня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" звернулося в суд з позовом до відповідача – Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0522060410 від 06 грудня 2024 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі акта перевірки від 06 листопада 2024 року №46872/13-01-04-10/36874925 про застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем не порушено вимоги п.201.10 ст.201, п.69.1 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу. Вказує, що в квитанції фіксується час прийняття, а не час відправлення податкової накладної платником податку. Можливо мала місце технічна помилка або затримка у системі ДПС при обробці документів, що не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не взято до уваги аргументи позивача з приводу того, що у призначенні платежу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06 грудня 2024 року №0522060410 відповідач вимагає вказувати оплату не згідно оскаржуваного повідомлення-рішення, а виключно згідно з актом перевірки і це при тому, що акт перевірки не є актом правозастосовної дії і тим більше не може визначати жодного зобов`язання для позивача. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що єдиним допустимим доказом, що підтверджує відомості датою та часом надання податкової накладної/розрахунку коригування до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику є лише та квитанція, що скеровується платнику податків. Відповідно до квитанцій (долучаються Відповідачем до матеріалів справи разом із відзивом), часом та датою зафіксованим щодо спірних податкових накладних є саме 04 жовтня 2024 року. Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які підтверджували б реєстрацію таких податкових накладних 03 жовтня 2024 року. Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ТзОВ «Агролайф корми» зверталось до ГУ ДПС у Львівській області із заявою про неможливість своєчасного виконання свого податкового обов`язку щодо реєстрації ПН. Враховуючи вищевикладене, вважає, що у цій справі позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність податкового повідомлення-рішення форми «Н» від 06 грудня 2024 року №0522090410, так само, як не пред`явлено до суду першої інстанції доказів вжиття всіх залежних від нього заходів з метою своєчасного виконання обов`язку щодо реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН та необґрунтовано зволікання з направленням такої податкової накладної до реєстрації. Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав повторно заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні, разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для повторного відкладення розгляду справи, оскільки явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, враховуючи наведене, суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачем складено акт №46872/13-01-04-10/36874925 від 06 листопада 2024 року.
Як вбачається зі змісту вказаного акта, перевіряючими встановлено порушення позивачем вимог передбачених п.201.1 ст.201 та/або п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України щодо граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період серпень 2024 року – вересень 2024 року на суму 9328807,58 грн. Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 розділу ІІ Кодексу застосовано штрафну санкцію 505029,52 грн, а саме: 2% суми податку на додану вартість, зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за операціями, що оподатковуються за основною ставкою в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 31072,64 грн, 5% суми податку на додану вартість, зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за операціями, що оподатковуються за основною ставкою в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 303560,91 грн, 10% суми податку на додану вартість, зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за операціями, що оподатковуються за основною ставкою в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 170395,97 грн.
На підставі згаданого акта перевірки у відповідності до підп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06 грудня 2024 року №0522060410, відповідно до якого у зв`язку з виявленими порушеннями граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі ст.120-1 Податкового кодексу України за період фінансово-господарської діяльності позивача серпень 2024 року, вересень 2024 року до нього застосовано штраф у сумі 505029 грн 52 коп.
Змістом спірних правовідносин є податкове повідомлення-рішення від 06 грудня 2024 року №0522060410.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство звернулося з цим позовом у суд.
Відмовляючи в позові, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності у виді штрафу, оскільки останнім порушено терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних визначених нормами чинного податкового законодавства, на спростування цього позивачем не надано жодних доказів, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06 грудня 2024 року №0522060410 (форми "Н") Головного управління Державної податкової служби у Львівській області є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Згідно з пп.20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, серед іншого проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За змістом п.75.1 ст.75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Приписами абз.2 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що предметом камеральної перевірки може бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операції з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачає, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Таким чином, податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.
Відповідно до п.69.1 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України (з урахуванням змін, внесених Законом України від 13 грудня 2022 року №2836-IX) платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.
Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15 липня 2022 року, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
У період дії воєнного стану правовідносини щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН регулюються нормами ПК України з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” цього кодексу.
08 лютого 2023 рок набрав чинності Закон України “Про внесення змін до розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування” від 12.01.2023 № 2876-IX (далі – Закон №2876-ІХ), яким підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу доповнено підпунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, збільшено граничні строки реєстрації ПН/РК до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), встановлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, та зменшено розміри штрафів за їх порушення, встановлені пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу.
Так, Законом №2876-IX передбачено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 №2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:
2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/ розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/ розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
Згідно з п.201.10 ст.201 розділу V ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) реєстрація податкових накладних/розрахунків коригувань у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригувань, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригувань, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
За змістом п.89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних і розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних і розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з Податковим кодексом України.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за серпень 2024 року – вересень 2024 року на суму 9328807,58 грн.
Відповідно до акту перевірки №46872/13-01-04-10/36874925 від 06 листопада 2024 року перевіркою встановлено порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених п.201.10 ст.201 та п.89 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України за період серпень 2024 року – вересень 2024 року на суму 9328807,58 грн, а відтак прийнято податкове повідомлення-рішення від 06 грудня 2024 року №0522060410, яким за порушення граничних строків реєстрації ПН/РК застосовано суму штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 505029,52 грн.
Колегія суддів зазначає, що позивач не заперечує про несвоєчасну реєстрацію усіх податкових накладних в ЄРПН, крім №508 від 22 серпня 2024 року, №378 від 16 серпня 2024 року, №376 від 16 серпня 2024 року, №356 від 16 серпня 2024 року, та №507 від 22 серпня 2024 року, та вказує на те, що при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом неправильно обчислено розмір штрафу, оскільки ці податкові накладні були зареєстровані 03 жовтня 2024 року, а не 04 жовтня 2024 року, тобто кількість днів прострочення становить 15, а не 16 (як визначив контролюючий орган), тому за порушення строків реєстрації по цих накладних застосовано неправильний (завищений) розмір штрафу. 
Так, єдиним допустимим доказом, що підтверджує відомості датою та часом надання податкової накладної/розрахунку коригування до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику є квитанція, що скеровується платнику податків. 
Зі змісту копії квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, вбачається, що податкова накладна №356 від 16 серпня 2024 року надійшла до контролюючого органу 04 жовтня 2024 року о 19 год. 14 хв.; податкова накладна №376 від 16 серпня 2024 року - 04 жовтня 2024 року о 19 год. 13 хв.; податкова накладна №378 від від 16 серпня 2024 року - 04 жовтня 2024 року о 19 год. 14 хв.; податкова накладна №507 від 22 серпня 2024 року - 04 жовтня 2024 року о 19 год. 13 хв.; податкова накладна №508 від 22 серпня 2024 року - 04 жовтня 2024 року о 19 год. 13 хв. (а.с.122-126).
Крім того, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, зокрема, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
З метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (далі - Порядок № 225).
Цим Порядком визначено, зокрема, підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) та правила надання заяви та документів, що доводять неможливість виконання податкових обов`язків тощо.
Згідно з Порядком №225 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку на підставі відповідної заяви платника податків.
Разом з тим, позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував своєчасну реєстрацію спірних податкових накладних, як це передбачено в абз.9 п.201.10 ст.201 ПК України та не долучено жодного доказу, який би свідчив про своєчасну відправку на реєстрацію податкових накладних саме 03 жовтня 2024 року, а не 04 жовтня 2024 року, а також подання заяв контролюючому органу щодо неможливості виконання обов`язку своєчасної реєстрації податкових накладних.
Крім того, будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що позивач подав для реєстрації податкові накладні у межах строку, матеріали справи не містять, а позивачем на вимогу суду при розгляді справи в суді першої інстанції такі подані не були, як і не долучені в суді апеляційної інстанції.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність притягнення позивача до відповідальності у виді штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, оскільки останнім порушено терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних визначених нормами чинного податкового законодавства, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0522060410 від 06 грудня 2024 року Головного управління Державної податкової служби у Львівській області є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 380/510/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 27 квітня 2026 року.