РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року 	справа № 580/3936/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
17 квітня 2026 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
1) визнати протиправною дію військової частини НОМЕР_1 , яка проявилася у тому, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 відмовили мені у виплаті підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт з тієї причини, що я являюсь мобілізованим (початок перебігу строку звернення до суду я пов`язую із 15 квітня 2026 року – датою, коли мені на електронну пошту надійшла відповідь військової частини НОМЕР_1 від 15 квітня 2026 року №501, дану бездіяльність я не оскаржував в позасудовому порядку, шестимісячний строк оскарження в судовому порядку спливає 15 жовтня 2026 року).
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити мені підйомну допомогу у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт (початок перебігу строку звернення до суду я пов`язую із 15 квітня 2026 року – датою, коли мені на електронну пошту надійшла відповідь військової частини НОМЕР_1 від 15 квітня 2026 року №501, дану бездіяльність я не оскаржував в позасудовому порядку, шестимісячний строк оскарження в судовому порядку спливає 15 жовтня 2026 року).
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він як військовослужбовець, який не є контрактником, виконує такі ж обов`язки та несе таку ж відповідальність, як і військовослужбовець, який є контрактником і знаходиться на посаді, подібній до його, то він також має такі ж права як і військовослужбовець, який є контрактником і знаходиться на посаді, подібній до його. Таким чином, в порушення статті 24 Конституції України військовою частиною НОМЕР_1 допущено дискримінацію його, як військовослужбовця, який є мобілізованим, проте не є контрактником, що привело до протиправної дії, яка проявилася у відмові посадових осіб військової частини НОМЕР_1 виплатити мені підйомну допомогу у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт.
Ухвалою від 22.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрико спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач проти позову заперечив та надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Обгрунтовуючи свою позицію зазначив, що позивач був призваний на військову службу під час мобілізації по даний час контракту не укладав, а тому не належить до жодної із зазначених категорій, що виключає наявність у нього права на відповідну виплату підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт. Відмовляючи позивачу у виплаті підйомної допомоги військова частина НОМЕР_1 діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, зокрема Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.
Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.08.2025 №176 майора за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 28 липня 2025 №89 на посаду начальника вузла зв`язку військової частини, з 02 серпня 2025 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. 
На підставі витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.08.2025 №231 з 02 серпня по 04 серпня 2025 року солдату ОСОБА_3 , командиру відділення телекомунікацій вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 приступити до здавання справ та посади тимчасово виконуючого обов`язки начальника вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 . Під час здавання справ та посади провести перевірку матеріальних засобів вузла зв`язку та документів у присутності майора ОСОБА_4 , якому справи та посаду начальника вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 прийняти. 
Згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.08.2025 №178 майора за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 28 липня 2025 №89 на посаду начальника вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 .
З 04 серпня2025 року вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 
Відповідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2025 №232 майора за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , начальника вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 19 вересня 2025 року №1428 на посаду начальником штабузаступником командира батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_4 , вважається таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. 
З 24 вересня 2025 року виключений зі списків особового складу частини та знятий зі всіх видів забезпечення, видати речовий, продовольчий, грошовий атестати та атестат на зброю.
09 березня 2026 року позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою, у якій просив, розглянути питання щодо виплати йому підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт.
На зазначену заяву від 09 березня 2026 року позивачу надано відповідь Військової частини НОМЕР_1 від 15 квітня 2026 року №501, в якій зазначено про те, що позивачу відмовлено у задоволенні виплати підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт через те, що він є мобілізованим.
Вважаючи, що у зв`язку з прибуттям до нового місця несення служби до іншого населеного пункту він має право на отримання підйомної допомоги, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд враховує таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII.
За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та національній Гвардії України.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» врегульовується продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців.
Частиною 1 цієї статті передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:
1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;
2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.
Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги затверджено наказом Міністерства оборони України № 45 від 05.02.2018 (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується:
- підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби;
- добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїхав разом з ним.
Пунктом 2 Порядку № 45 визначено, що право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:
- на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;
- на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;
- на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.
Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 45 виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.
У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).
Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.
Відповідно до п. 9 Порядку № 45 виплата добових здійснюється за кожний день перебування в дорозі військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, які переїхали на нове місце служби військовослужбовця, за умови надання проїзних документів. День вибуття та день прибуття рахуються як дві доби. Якщо проїзних документів немає, добові виплачуються з розрахунку за одну добу переїзду.
Відповідно п. 5 Порядку № 45 підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.
Пунктом 12 Порядку № 45 передбачено, що наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини.
Відповідно до п. 13 Порядку № 45 виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.
Отже, законодавцем чітко визначено підстави для виплати підйомної допомоги та добових, а саме при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом (які саме проходять), а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу (вже перебувають на військовій службі) на нове місце військової служби, в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду.
Тобто переїзд повинен бути пов`язаний саме з переміщенням на нове місце військової служби в інший населений пункт, саме у зв`язку з призначенням на військову посаду військовослужбовця, який станом на момент переїзду:
- проходить військову службу за контрактом або
- перебуває на кадровій військовій службі або
- перебуває на військовій службі за призовом осіб офіцерського складу.
Позивач призваний на військову службу під час мобілізації та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.08.2025 №178 майора за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 28 липня 2025 №89 на посаду начальника вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 . З 04 серпня2025 року вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою..
Водночас позивачем не надано будь-яких доказів укладення ним контракту, перебування на кадровій військовій службі або на військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, як і не надано доказів самого факту переїзду в інший населений пункт.
За таких обставин у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування і виплати позивачу підйомної допомоги.
Як зазначено у статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом із тим, суд зауважує, що ці положення закону не можуть нівелювати обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, як це передбачено частиною 1 статті 77 КАС України.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України “Про судовий збір” та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА