Справа 206/326/26 
Провадження 2/206/965/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року  м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді      Малихіної В.В., 
за участі секретаря судового засідання Тимченко Ю.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2026 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 03.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір (оферти) №03.07.2025-100002044, згідно якого останній отримав кредит в сумі 4500 грн. строком на 140 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 13950 грн. з яких: 4500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6300 грн. заборгованість по процентам, неустойка – 2250 грн.
На підставі викладеного, позивач ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) №03.07.2025-100002044 від 03.07.2025 в розмірі 13950 грн. та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовної заяви з тих підстав, що він не укладав кредитного договору і відповідно не погоджував істотних умов, а також посилався на ті обставини, що позивачем не надано будь-яких доказів перерахування йому суми позики.
Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив відповідно до якого останній зазначив, що за повної відсутності будь-яких доказів з боку відповідача, його заперечення на спростування вимог мають виключно декларативний характер. Для підпису відповідачем було використано смс-повідомлення, що було надіслано на його номер. Відповідач не заперечує, що відповідний засіб зв`язку належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку. Кошти було перераховано на картковий рахунок відповідача за допомогою інтернет – еквайрингу. Таким чином, відповідачем було погоджено всі істотні умови. Позивач надав на підтвердження доказ видачі кредитних коштів, що є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», оскільки містить усі відомості щодо платіжної операції. Відтак, відповідач заперечуючи факт отримання коштів не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів а спірний період, тощо, просив задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 03.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір (оферти) №03.07.2025-100002044, згідно якого останній отримав кредит в сумі 4500 грн. строком на 140 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Заборгованість ОСОБА_1 станом на дату подання позову становить 13950 грн. з яких: 4500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6300 грн. заборгованість по процентам, 2250 – неустойки. 
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідачем не було долучено до відзиву на позовну заяву доказів на спростування належності фінансового номеру телефону, контр розрахунок на підтвердження заперечень щодо нарахування процентів, та будь-яких інших доказів в обґрунтування зазначених обставин.
Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 13950 грн. з яких: 4500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6300 грн. заборгованість по процентам, неустойка – 2250 грн.
Оскільки, відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.
Керуючисьст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274 ч.4, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий кредит» заборгованість за Кредитним договором (оферти) №03.07.2025-100002044 від 03.07.2025 в розмірі 13950 грн. з яких: 4500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6300 грн. заборгованість по процентам, 2250 - неустойки та понесені судові витратив розмірі 2422,40 грн.. 

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий кредит» (м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, код ЄДРПОУ 37356833).
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя         В.В. Малихіна