2-о/130/65/2026
130/944/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П., 
представника заявника Смірнова С.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа – Жмеринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті на території російської федерації,

УСТАНОВИВ:

24.03.2026 представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження – м. Жмеринка Вінницької області, померлого – ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті – м. Москва російської федерації. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ ЗАЯВНИКА.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Москва, російської федерації, помер ОСОБА_3 , що приходиться сином ОСОБА_2 . Встановлення факту смерті необхідне для оформлення спадкових прав.
Внаслідок смерті сина заявника, Відділом РАЦС Москви № 62 Багатофункціонального центру надання державних послуг району Царіцино, 28.08.2025 року було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке у відповідності до закону не створює правових підстав, адже з моменту повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України з 24.02.2022 року, органи України, які уповноважені проводити державну реєстрацію смерті громадян України на території російської федерації, не функціонують. Відтак, державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 компетентними органами України не проведено, запис про смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. 
За таких обставин свідоцтво про смерть від 28.08.2025 року, що підтверджує смерть ОСОБА_3 , видане органами влади російської федерації не створює правових наслідків на території України. 
ОСОБА_2 звернулася до Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, для проведення реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявнику було відмовлено в проведенні реєстрації в зв`язку з тим, що нею було надано свідоцтво про смерть видане органами влади російської федерації. Працівниками РАЦСу було надано усне роз`яснення стосовно належного документу для проведення акту реєстрації, а саме для проведення вищезазначених дій треба надати лікарське свідоцтво про смерть (форми №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 11501/13024. Додатково заявнику було роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі документів, оформлених на території російської федерації.
Виходячи з вищенаведеного заявник, ОСОБА_2 , не має можливості скористуватися своїм конституційним правом зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть свого сина у інший, ніж як у судовий спосіб. Встановлення факту смерті на території російської федерації можливе лише в судовому порядку.
З огляду на викладене вище, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті ОСОБА_3 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ.
03.04.2026 ухвалою судді цивільна справа прийнята до розгляду та призначено судове засідання на 01.06.2026. 
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав. Надав для огляду документи.
Представник заінтересованої особи – Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився. Начальник відділу надала заяву про розгляд справи у її відсутність. 
У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність представника заінтересованої особи. 
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 28.08.2025 Відділом РАЦС Москви № 62 Багатофункціонального центру надання державних послуг району Царіцино, серії НОМЕР_1 , копією лікарської довідки про смерть № С-02996 органами РАЦС Москви №62; копією медичного свідоцтва про смерть серії 45 № 225152757 від 28.08.2025; копією довідки про кремацію та фото, доданими до матеріалів справи, в тому числі з місця поховання (а.с.8-15).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).
Згідно копії свідоцтва про право власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.26), що також стверджується копією довідки КП «ВООБТІ» від 19.04.2018 №142 (а.с.27).
МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСВАНІ СУДОМ
Судом встановлено, що з моменту повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України - 24.02.2022 року, органи України, які уповноважені проводити державну реєстрацію смерті громадян України на території російської федерації, не здійснюють державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з чим компетентними органами України не проведено реєстрацію його смерті та запис про смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній.
Також судом встановлено, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення повісток, листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку з припиненням його роботи на території України. Судовий імунітет російської федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення російською федерацією державного суверенітету України, а отже не є здійсненням російською федерацією своїх суверенних прав, що охороняється судовим імунітетом.
До таких висновків на основі аналізу норм права та фактичних обставин дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19, від 18.05.2022 року у справі № 428/11673/19, а також Велика Палата Верхового Суду у постанові від 12.05.2022 року у справі № 635/6172/17.
Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, є загальновідомими, закріпленими на державному рівні на підставі нормативно-правових актів, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України.
Оскільки, Україною розірвано дипломатичні відносини з країною-агресором росією, у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України згідно чинного законодавства.
Встановлення факту смерті необхідно для оформлення спадщини та подальшого використання свідоцтва про смерть згідно діючого законодавства України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в поряд ку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.
01.12.2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким з 29.12.2022 року зупинено дію Конвенції та Протоколу до неї у відносинах російською федерацією та Республікою Білорусь. З дати зупинення дії Мінської конвенції не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами російської федерації та республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на те, що ОСОБА_3 помер на території російської федерації, що підтверджується наданими доказами, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвані та отримати оригінал свідоцтва про смерть і надати йому необхідної юридичної сили на території України не представляється можливими, а встановлення цього факту необхідне для подальшої реалізації заявником, як спадкоємцем, своїх майнових та соціальних прав.
Керуючись ст.ст. 3-7, 9-10, 13, 19, 76-82, 263-265, 268, 273, 294, 315-319 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити. 
Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження – м. Жмеринка Вінницької області, померлого – ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті – м. Москва російської федерації. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи: заявник - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ); 
Заінтересована особа - Жмеринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 23100, Вінницька область, Жмеринський район, м. Жмеринка, вул. Київська, буд. 1а, ЄДРПОУ 33522905).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ 

Повний текст рішення виготовлено 08.06.2026