ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/1173/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М. при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: позивача – Кондакова Є.О. за самопредставництвом, (в режимі відеоконференції) - Поліщука О.В. за самопредставництвом, відповідача-1 - адвоката Литвиненка Д.М., відповідачів-2,3 - не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу №925/1173/24 за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Транс Логістик», Фермерського господарства «Агро-Памп», Фермерського господарства «Сонячна країна» про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Черкаській області звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Транс Логістик» (далі відповідач-1), Фермерського господарства «Агро-Памп»(далі відповідач-2), Фермерського господарства «Сонячна країна»(далі відповідач-3), в якому просив суд:
- визнати недійсним договір поставки № 15 від 17.11.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “А-Транс Логістик” та Фермерським господарством “Сонячна країна”;
- визнати недійсним договір поставки № 16 від 18.11.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “А-Транс Логістик” та Фермерським господарством “Агро-Памп”.
Позовні вимоги мотивовано тим, що спірні договори поставки укладені відповідачами всупереч інтересів держави й суспільства, зокрема з метою ухилення від оподаткування, отримання незаконної податкової вигоди (у вигляді податкового кредиту або бюджетного відшкодування ПДВ), оскільки позивач заперечує фактичне здійснення господарських операцій з постачання товару, що позбавляє первинні документи юридичної значимості. Такі обставини є підставою для визнання зазначених договорів недійсними відповідно до статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 24.09.2024, 24.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1173/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке в подальшому відкладено на 12.11.2024.
Представник позивача подав, через систему «Електронний суд»,24.10.2024, 11.11.2024:
клопотання (вх. № 16234/24, т.2 а.с. 42-43), в якому просив суд поновити строк на подачу доказів та долучити додатково долучені докази в обґрунтування позовних вимог; 
клопотання (вх. № 16236/24, т.2 а.с. 55-57, вх. № 17275/24, т.3 а.с. 1-3) про витребування у відповідача-3 ФГ “Сонячна країна” вказаних в клопотаннях доказів також просив викликати в судове засідання директора ФГ “Сонячна країна” Довгого Ю.П. для надання пояснень;
клопотання (вх. № 16238/24, т.2 а.с. 68-70, вх. № 17276/24, т.3 а.с. 8-10) про витребування у відповідача-2 ФГ “Агро-Памп” вказаних в клопотаннях доказів також просив викликати в судове засідання директора ФГ “Агро-Памп” Грісенка В.В. для надання пояснень;
10.12.2024 додаткові пояснення (вх. № 19020/24, т.3 а.с. 44-47).
Відповідач-1 - ТОВ “А-Транс Логістик” в особі свого представника подав, через систему «Електронний суд»:
04.11.2024 відзив на позов (вх. № 16771/24, т.2 а.с. 88-92) за змістом якого заперечував проти позову з мотивів його необґрунтованості і безпідставності позовних вимог, на підтвердження чого вказав наступне:
отриманий від відповідачів -2,3 товар ним було поставлено ТОВ «Кернел-Трейд» на підставі укладених з ним договорів поставки, з відповідно погодженими сторонами видатковими накладними; 
розрахунки за придбаний у відповідачів -2,3 товар не здійснено у зв`язку з блокуванням реєстрації податкових накладних позивачем за договорами поставки укладеними з ТОВ « Кернел-Трейд», п.п. 5.5. яких передбачено право покупця зупинити розрахунки за договорами до реєстрації податкових накладних у ЄРПН;
в межах справи №580/4980/22 встановлена протиправність дій позивача, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Черкаській області про відмову в реєстрації 24 податкових накладних в ЄРПН від 24.08.2022; зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄДПН 24 податкові накладні датою їх фактичного подання. Апеляційне провадження у справі №580/4980/22 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 зупинено;
наведені обставини свідчать про реальний характер господарських операцій та про спрямованість умислу їх учасників на виникнення саме тих правових наслідків, які зафіксовані у договорах укладених із ФГ «Сонячна країна», ФГ «Агро Памп» та ТОВ «Кернел-Трейд»;
12.11.2024 заперечення на клопотання позивача (вх. № 17309/24, т.3 а.с. 20-22), в якому просив відмовити у їх задоволенні повністю.
В підготовчих засіданнях 12.11.2024, 17.12.2024, 08.01.2025 оголошено перерви до 25.02.2025. 
Ухвалою суду від 25.02.2025 поновлено позивачу строк на долучення доказів та подання клопотання про витребування доказів та виклик свідка; витребувано у ФГ “Агро-Памп” належним чином засвідчені копії документів та оригінали для огляду суду: - документи на підтвердження наявності матеріально-технічних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності (зокрема, договори оренди земельних ділянок, сільськогосподарської техніки, штатний розпис підприємства тощо); - документи щодо придбання добрив, послуг для вирощування (договори, платіжні документи, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, акти наданих послуг та виконаних робіт); витребувано у ТОВ “А-Транс Логістик” належним чином засвідчені копії документів та оригінали для огляду суду: - щодо придбання та зберігання товару за адресою смт. Великодолинське, Одеської області на виконання договору поставки від 18.11.2021 № 16, укладеного з ФГ “Агро-Памп” (зокрема: специфікації до договору поставки, товарно-транспортні накладні, документи, що посвідчують якість товару, належним чином завірених банківських виписок, платіжних доручень, договори перевезення товару, актів надання послуг з перевезення товару); витребувано у ФГ “Сонячна Країна” належним чином засвідчені копії документів та оригінали для огляду суду: - документи на підтвердження наявності матеріально-технічних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності (зокрема, договори оренди земельних ділянок, сільськогосподарської техніки, штатний розпис підприємства тощо); - документи щодо придбання зерна, добрив, послуг для вирощування (договори, платіжні документи, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, акти наданих послуг та виконаних робіт); витребувано у ТОВ “А-Транс Логістик” належним чином засвідчені копії документів та оригінали для огляду суду:
- щодо придбання та зберігання товару за адресою смт. Великодолинське, Одеської області на виконання договору поставки від 17.11.2021 № 15, укладеного з ФГ “Сонячна Країна” (зокрема: специфікації до договору поставки, товарно_транспортні накладні, документи, що посвідчують якість товару, належним чином завірених банківських виписок, платіжних доручень, договори перевезення товару, актів надання послуг з перевезення товару); викликано в судове засідання директора ФГ “Сонячна Країна” ОСОБА_1 , директора ФГ “Агро-Памп” Грісенка Віталія Володимировича з метою надання пояснень та підтвердження про реальність/нереальність ведення господарської діяльності з ТОВ “А-Транс Логістик”; підготовче засідання відкладено на 27.03.2025.
Відповідач-1 - ТОВ “А-Транс Логістик” в особі свого представника подав, через систему «Електронний суд»:
24.03.2025 заяву про неможливість подати доказ, який витребовує суд (вх. № 4612/25, т.3 а.с. 111-112);
27.03.2025 додаткові пояснення у справі в обґрунтування заперечень проти позову (вх. № 4815/25, т.3 а.с. 141-143).
Представник позивача подав, через систему «Електронний суд», 26.03.2025, 27.03.2025 додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог (вх. №4791/25, т.3 а.с. 115-117, вх. №4816/25, т.3 а.с. 148-150).
Ухвалою суду від 27.03.2025 закрито підготовче провадження у справі № 925/1173/24, призначено справу до судового розгляду по суті на 01.05.2025; викликано в судове засідання директора ФГ “Сонячна Країна” Довгого Юрія Петровича, директора ФГ “Агро-Памп” Грісенка Віталія Володимировича з метою надання пояснень та підтвердження про реальність/нереальність ведення господарської діяльності з ТОВ “А-Транс Логістик”; забезпечено проведення судового засідання у справі для представника позивача та представника відповідача-1 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням їх власних технічних засобів; розмістити оголошення про повідомлення відповідачів ФГ «Агро-Памп» та ФГ «Сонячна країна» на вебсторінці «Судова влада України».
В судових засіданнях з розгляду справи по суті 01.05.2025, 05.06.2025, 03.07.2025 оголошено перерви до 14.07.2025.
Відповідач-1 - ТОВ “А-Транс Логістик” в особі свого представника подав суду 05.06.2025 вступне слово (вх. №8689/25, т.3 а.с. 191-204), в`язкому просив відмовити у задоволенні позову повністю.
У зв`язку з припиненням повноважень судді Довганя К.І. на стадії ухвалення рішення, справу №925/1173/24 передано на повторний автоматизований розподіл справ і відповідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 справу передано у провадження судді Грачова В.М.
Ухвалами суду від 08.09.2025, 21.10.2025, 23.10.2025 прийнято справу до провадження суддею Грачовим В.М., постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи №925/1173/24 по суті на 13.11.2025, забезпечено участь в судовому засіданні для представника позивача – Поліщука О.В. та для представника відповідача-1 - адвоката Литвиненка Д.О. режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням їх власних технічних засобів, за їх клопотаннями. 
Відповідач-1 в особі представника подав, через систему “Електронний суд”, 21.10.2025 заяву (вх. №15434/25, т.4 а.с.18-19), в якій просив закрити провадження у справі №925/1173/24 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що спір має публічно-правовий характер і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Представник позивача подав, через систему “Електронний суд”, 10.11.2025, 01.12.2025 клопотання (вх. №16579/25, т.4 а.с.28-30, вх. №17865/25, т.4 а.с.65-66 ), в яких просив відмовити в задоволенні заяви відповідача-1 про закриття провадження у справі, оскільки дане рішення поставить під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права доступу до суду оскільки непослідовність національних судів створила перешкоди у його реалізації за наявності ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2024, якою закрито провадження у справі № 580/4451/23 за позовом позивача до ТОВ «А-Транс Логістик», ФГ «Агро Памп», ФГ «Сонячна країна» про визнання договору поставки від 17.11.2021 № 15 та договору поставки від 18.11.2021 №16 недійсними.
Ухвалами суду від 13.11.2025,03.12.2025, 07.01.2026 судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 21.01.2026.
В судовому засіданні 21.01.2026 відмовлено в задоволенні заяви відповідача-1 про закриття провадження у справі за вх. №15434/25 (ухвалою суду в протоколі судового засідання), оголошено перерву до 17.02.2026.
Відповідач-1 в особі представника подав, через систему “Електронний суд”, 09.02.2026 заяву (вх. №2210/26, т.4 а.с.151-152), в якій просив закрити провадження у справі №925/1173/24 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Представник позивача подав, через систему “Електронний суд”, 11.02.2026 додаткові пояснення, просив врахувати факт ухвалення Черкаським окружним адміністративним судом 20.01.2026 рішення у справі № 925/804/24 про задоволення вимог позивача (вх. №2390/26, т.4 а.с.156-157).
Ухвалами суду від 17.0.2026, 11.03.2026 відмовлено в задоволенні заяви відповідача-1 про закриття провадження у справі за вх. №2210/26 (ухвалою суду в протоколі судового засідання 11.03.2026), оголошено перерву до 01.04.2026.
Відповідач-1 в особі представника подав, через систему “Електронний суд”, 31.03.2026 письмові тези в судові дебати (вх. №5409/26, т.4 а.с.217-218).
Відповідачі-2,3 в судове засідання 01.04.2026 явку своїх представників не забезпечили, причини неявки представників не повідомили, ухвали суду направлені відповідачам-2,3 повернені до суду з відмітками пошти причин повернення: «невдала спроба вручення інші причини».
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача-2- ФГ «Агро Памп», є: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 174; відповідача-3- ФГ «Сонячна країна», є: 61052, м.Харків, вул. Коцарська, буд. 3,оф.5.
За приписами ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.
Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Сам лише факт неотримання відповідачами поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала таку адресу для кореспонденції. 
Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачам-2,3, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає їх повідомленим належним чином.
Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідачів-2, 3 за наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 01.04.2026 представники позивача позов підтримали і просили задовольнити повністю, представник відповідача-1 позов не визнав і просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у їх заявах по суті справи і письмових поясненнях, наданих суду. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголошення вступної та резолютивної частини призначив на 14.04.2026.
Згідно з ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні 14.04.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення і доводи представників позивача, відповідача-1, дослідивши їх заяви по суті справи і клопотання з процесуальних питань, письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов повністю з таких підстав.
Відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «A-Транс Логістик» є юридичною особою та перебуває на обліку позивача – Головного управління ДПС у Черкаській області.
17.11.2021 відповідач-1– Товариство з обмеженою відповідальністю «A-Транс Логістик», як покупець, та відповідач-3- Фермерське господарство “Сонячна країна”, як постачальник, уклали договір поставки № 15 (далі – Договір-№15, т.1 а.с. 23-24), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та сплатити товар загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якого визначена у Додатках: Специфікації до договору та/або видаткових накладних, що підтверджують реалізацію товару.
Сторони Договору визначили, зокрема, наступне:
п.2.1. - ціна Товару є договірною та визначається Сторонами в Специфікації до Договору, яка є невід`ємною частиною цього Договору;
п.3.1. - розрахунки за кожну партію Товару здійснюються в безготівковому порядку по 100% попередньої оплати, у термін 30-х банківських днів з моменту отримання рахунку, якщо інше не передбачено Додатками до даного договору;
п.3.3. - розрахунок за фактично одержану партію Товару здійснюється Покупцем на підставі відповідної накладної на постачання партії Товару;
п.4.1. - поставка Товару здійснюється партіями за погодженими належним чином оформленими Специфікаціями, які підписуються представниками сторін та скріплюються печатками Сторін.
Договір-№15 містить підписи представників сторін, скріплений їхніми печатками.
Додатком до Договору №15 є специфікація (т.1 а.с. 25) на поставку 1400 тон пшениці 2 класу, 3 класу 4 класу на загальну суму 12228210 грн з ПДВ.
Із видаткової накладної №24 від 27.11.2021 (т.1 а.с. 25 на звороті) вбачається поставка ФГ “Сонячна країна” пшениці 4 класу на суму 888367 грн 80 коп. ТОВ «A-Транс Логістик».
Разом з тим, позивач-ГУ ДПС у Черкаській області вважає, що мають місце безтоварні господарські операції з формальним складенням первинних документів з метою формування безпідставних податкових вигод іншим суб`єктам господарювання з огляду на наступні обставини.
ФГ «Сонячна Країна» зареєстровано за адресою: 61052, Харківська обл., м. Харків, Холодногірський р-н, вул. Коцарська, буд. З, кв. (офіс)5; є платником ПДВ, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області, основним видом діяльності за КВЕД є - 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Згідно з даними ІКС «Податковий блок», у власності ФГ «Сонячна Країна» у період з 01.01.2021 по 08.01.2023 років земельні ділянки у 2022 році відсутні, як і дані щодо фінансової звітності.
Податкові декларації з податку на прибуток підприємства ФГ «Сонячна Країна» за 2020-2023 роки не подавало. Податкові декларації з податку на додану вартість ФГ «Сонячна Країна» за 2020 рік не подавало, за 2021 рік - подано з нульовими показниками, за 2022 рік - подано з нульовими показниками (копії декларацій додаються), за 2023 рік податкову звітність не подавало. Згідно з ІКС «Єдине вікно подання електронної звітності», підприємство придбавало послуги внесення біогумусу, транспортні послуги, проте нібито здійснило реалізацію на адресу ТОВ «А-Транс Логістик» товару «пшениця 4 класу», «пшениця 3 класу», «пшениця 2 класу» (т.1 а.с.146-149).
Згідно поданих повідомлень за формою 20-ОПП, вищезазначене фермерське господарство провадило свою діяльність у Полтавській області (земельні ділянки на праві довгострокового користування або оренди).
Інформаційні довідки з Державного реєстру нерухомого майна, підтверджують відсутність будь-якого нерухомого майна, земельних ділянок зареєстрованих за ФГ “Сонячна країна” для ведення господарської діяльності пов`язаної з сільськогосподарською діяльністю. 
Відповідно до листів Гоголівської селищної ради №13 03/424 від 24.02.2023 (т.2 а.с. 52), Михайлівської сільської ради №02.1-25/710 від 21.06.2021 (т.2 а.с. 51), Решетилівської міської ради №01-35/781 від 27.02.2023 (т.1 а.с. 113), відсутні земельні ділянки, які перебували в оренді чи користуванні у ФГ “Сонячна країна” у 2021 році. 
Позивач вважає, що відповідач-3 ФГ “Сонячна країна” надав до контролюючого орану неправдиву інформацію щодо об`єктів оподаткування - земельних ділянок, яких не мало на праві оренди для провадження господарської діяльності із вирощування сільськогосподарських культур.
Крім того, 18.11.2021 відповідач-1– Товариство з обмеженою відповідальністю «A-Транс Логістик», як покупець, та відповідач-2- Фермерське господарство “Агро-Памп ”, як постачальник, уклали договір поставки № 16 (далі – Договір-№16, т.1 а.с. 26-27), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та сплатити товар загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якого визначена у Додатках: Специфікації до договору та/або видаткових накладних, що підтверджують реалізацію товару.
Сторони Договору визначили, зокрема, наступне:
п.2.1. - ціна Товару є договірною та визначається Сторонами в Специфікації до Договору, яка є невід`ємною частиною цього Договору;
п.3.1. - розрахунки за кожну партію Товару здійснюються в безготівковому порядку по 100% попередньої оплати, у термін 30-х банківських днів з моменту отримання рахунку, якщо інше не передбачено Додатками до даного договору;
п.3.3. - розрахунок за фактично одержану партію Товару здійснюється Покупцем на підставі відповідної накладної на постачання партії Товару;
п.4.1. - поставка Товару здійснюється партіями за погодженими належним чином оформленими Специфікаціями, які підписуються представниками сторін та скріплюються печатками Сторін.
Договір-№16 містить підписи представників сторін, скріплений їхніми печатками.
Додатки до Договору №16, а саме специфікації відсутні.
Із видаткових накладних: № 32 від 01.12.2021 на суму 1600354 грн. 80 коп, № 34 від 02.12.2021 на суму 1541667 грн. 60 коп,, №35 від 02.12.2021 на суму 1553706 грн., №55 від 12.12.2021 на суму 1893715грн. 56 коп,, №33 від 01.12.2021 на суму 1517590 грн. 80 коп,, № 26 від 30.11.2021 на суму 2007327 грн. 96 коп,, №30 від 30.11.2021 на суму 1945706 грн. 40 коп,, № 31 від 30.11.2021 на суму 1561982 грн. 40 коп,, № 36 від 03.12.2021 на суму 1543849 грн. 56 коп,, №37 від 03.12.2021 на суму 1561230грн., № 38 від 04.12.2021 на суму 1543774 грн. 32 коп,, № 39 від 04.12.2021 на суму 1552953 грн. 60 коп,, №40 від 05.12.2021 на суму 1573268 грн.40 коп, № 41 від 05.12.2021 на суму 1620669 грн. 60 коп,, № 42 від 06.12.2021 на суму 1582297 грн. 20 коп, № 43 від 06.12.2021 на суму 1614650 грн. 40 коп, №45 від 07.12.2021 на суму 1651518грн., № 48 від 09.12.2021 на суму 1741806 грн., № 52 від 10.12.2021 на суму 1886567 грн. 76 коп, №51 від 10.12.2021 на суму 1936752 грн. 84 коп,, №54 від 11.12.2021 на суму 1836834 грн. 12 коп,, №53 від 11.12.2021 на суму 1419026 грн. 40 коп,, №48 від 09.12.2021 на суму 1741806 грн., №49 від 09.12.2021 на суму 1941944 грн. 40 коп,, №50 від 09.12.2021 на суму 1936361грн. 40 коп,, №44 від 07.12.2021 на суму 1586811 грн. 60 коп, №46 від 08.12.2021 на суму 1658289 грн. 60 коп,, №47 від 08.12.2021 на суму 1686128 грн. 40 коп, №58 від 08.12.2021 на суму 376724грн. 40 коп, (т.1 а.с. 28- 40на звороті, т.2 а.с.95-109) вбачається поставка ФГ “Агро-Памп” ячменю 3 класу, кукурудзи 3 класу на загальну суму 47 606 255 грн 52 коп ТОВ «A-Транс Логістик».
Разом з тим, позивач -ГУ ДПС у Черкаській області вважає, що мають місце безтоварні господарські операції з формальним складенням первинних документів з метою формування безпідставних податкових вигод іншим суб`єктам господарювання з огляду на наступні обставини.
ФГ «Агро-Памп» зареєстровано за адресою: 18006, Черкаська обл., м. Черкаси, Придніпровський р-н, вул. Добровольського, буд. 1/9, кв. (офіс) 1, є платником ПДВ, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Черкаській області, основним видом діяльності за КВЕД є - 46.33 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Водночас, згідно даних ІКС “Податковий блок”, фермерським господарством “Агро-Памп” у період з 01.01.2021 по 08.01.2023 повідомлення про прийняття на роботу працівників не подавались (на підприємстві працює 5 працівників), земельні ділянки у 2022 році відсутні, дані щодо фінансової звітності відсутні.
Податкову декларацію з податку на прибуток, підприємством ФГ “Агро-Памп”, за 2020 рік не подано.
Податкові декларації з податку на додану вартість ФГ “Агро-Памп” за 2020 рік – не подавало, за 2021 рік – подано переважно з нульовим показником, за 2022 рік подано з нульовими показниками, за 2023 рік податкову звітність не подавало. 
Крім того, позивач звертає увагу суду, що відповідно даних ЄРПН виявлено невідповідність придбаної та реалізованої продукції, а саме відсутня інформація щодо походження реалізованого товару.
Згідно поданих повідомлень за формою 20-ОПП, вищезазначене фермерське господарство провадило свою діяльність у Кіровоградській та Полтавській областях (земельні ділянки на праві довгострокового користування або оренди) (т.1 а.с.41-46).
У відповідь на запит ГУ ДПС у Черкаській області Головним управлінням статистики у Кіровоградській області (14-46/2115-22 від 08.11.2022) надана інформація про те, що ФГ “Агро-Памп” (код ЄДРПОУ 42918509) не подавало до управління статистики звіти за формою № 29-сг (річна) “Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду” (т.1 а.с.). 
Крім того, згідно з листами Олексіївського старостинського округу Катеринівської сільської ради №134 від 02.03.2023 (т.1 а.с. 110), Добровеличківської селищної ради №01-21/70/2 від 23.02.2023 (т.1 а.с.111), Надлацької сільської ради №299 від 28.02.2023 (т.1а.с.112), Кетрисанівської сільської ради №11-39/24/1 від 06.03.2023 (т.1 а.с. 108), Онуфріївської селищної ради №01-21/569/1 від 06.03.2023 (т.1 а.с. 109), Благовіщенської міської ради Кіровоградської області №03-28/18/1 від 22.02.2023 (т.1 а.с. 114) відсутні земельні ділянки, які перебували в оренді чи користуванні у ФГ “Агро-Памп” у 2021 році.
Інформація з Державного реєстру нерухомого майна за №318816474 від 26.12.2022, підтверджує відсутність будь-якого нерухомого майна, земельних ділянок зареєстрованих за ФГ “Агро - Памп” для ведення господарської діяльності пов`язаної з сільськогосподарською діяльністю (т.1 а.с.116).
На думку позивача, ФГ “Агро-Памп” надало до контролюючого органу неправдиву інформацію щодо об`єктів оподаткування (земельних ділянок), хоча не мало їх на праві оренди для провадження господарської діяльності із вирощування сільськогосподарських культур.
Позивач наголошує, що вищевикладені обставини свідчать про неможливість здійснення ФГ “Агро-Памп” як і ФГ “Сонячна країна” господарських операцій з продажу ячменю та кукурудзи 3-го класу, пшениці 4-го класу врожаю 2021 року ТОВ “А-Транс Логістик” з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів. 
На контролі позивача перебуває справа №580/4980/22 за позовом ТОВ “А-Транс Логістик” до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №580/4980/22 частково задоволено позов ТОВ “А-Транс Логістик” до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області:
визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Черкаській області про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.08.2022: №7243426/40186991, №7243425/40186991, №7243420/40186991, №7243422/40186991, №7243421/40186991, №7243428/40186991, №7243423/40186991, №7243429/40186991, №7243431/40186991, №7243432/40186991, №7243427/40186991, №724340/40186991, №724341/40186991, №7243442/40186991, №7243433/40186991, №7243434/40186991, №7243439/40186991, №7243438/40186991, №7243437/40186991, №7243436/40186991, №7243435/40186991, №7243443/40186991, №7243424/40186991, №7243423/40186991;
зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні №6 від 04 грудня 2021 року, №7 від 05 грудня 2021 року, №8 від 05 грудня 2021 року, №9 від 05 грудня 2021 року, №10 від 06 грудня 2021 року, №11 від 06 грудня 2021 року, №12 від 06 грудня 2021 року, №13 від 07 грудня 2021 року, №14 від 07 грудня 2021 року, №15 від 08 грудня 2021 року, №16 від 08 грудня 2021 року, №17 від 08 грудня 2021 року, №18 від 09 грудня 2021 року, №19 від 09 грудня 2021 року, №20 від 09 грудня 2021 року, №21 від 09 грудня 2021 року, №22 від 10 грудня 2021 року, №23 від 10 грудня 2021 року, №24 від 10 грудня 2021 року, №25 від 11 грудня 2021 року, №26 від 12 грудня 2021 року, №27 від 13 грудня 2021 року, №28 від 13 грудня 2021 року, №29 від 14 грудня 2021 року датою їх фактичного подання;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 апеляційне провадження у справі № 580/4980/22 за позовом ТОВ“А-Транс Логістик” до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 925/851/24 та № 925/804/24.
Саме в межах розгляду справи № 580/4980/22 позивачу стало відомо, що між відповідачем-1-ТОВ “А-Транс Логістик” та ТОВ “Кернел-Трейд” укладено договори поставки та додаткові угоди до них, предметом яких є поставка ячменю та кукурудзи 3-го класу, пшениці 4-го класу врожаю 2021 року, а саме: 
договір поставки №ЧРК22-25010 від 01.12.2021– кукурудза 3 класу, 1000,00 тон на загальну суму 7 850 005 грн. 80 коп., додаткова угода №ЗП22-60747 від 04.12.2021, додаткова угода №ЗП22-60752 від 05.12.2021 (т.2 а.с. 196 на звороті-199, 200-205); 
договір поставки №ЧРК22-25227 від 02.12.2021– кукурудза 3 класу, 500,00 тон на загальну суму 4 000 000 грн. 00 грн., додаткова угода №ЗП22-60907 від 05 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-61567 від 06.12.2021 (т.2 а.с. 113-115, 116 на звороті-118);
договір поставки №ЧРК22-25500 від 05.12.2021– пшениця 4 класу, 23,00 тони на загальну суму 207 000 грн. 08 коп., додаткова угода №ЗП22-60729 від 05.12.2021 (т.2 а.с. 139-141, 142 на звороті); 
договір поставки №ЧРК22-25465 від 06.12.2021– кукурудза 3 класу, 1150,00 тон на загальну суму 9 199 994 грн. 94 коп., додаткова угода №ЗП22-61573 від 06 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-61574 від 07 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-61577 від 07 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-62096 від 08 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-62335 від 08 грудня 2021 року(т.2 а.с. 124-126, 127 на звороті-133);
договір поставки №ЧРК22-25968 від 07.12.2021– кукурудза 3 класу, 500,00 тон на загальну суму 4 024 998 грн. 00 коп., додаткова угода №ЗП22-62713 від 09 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-63189 від 09.12.2021, додаткова угода №ЗП22-63191 від 10.12.2021 (т.2 а.с. 153-155, 156 на звороті,158, 159 на звороті);
договір поставки №ЧРК22-25813 від 07.12.2021– кукурудза 3 класу, 500,00 тон на загальну суму 4 024 998 грн. 00 коп., додаткова угода №ЗП22-62702 від 08 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-62708 від 09.12.2021(т.2 а.с. 144 на звороті-147, 148, 149 на звороті);
договір поставки №ЧРК22-25981 від 07.12.2021– кукурудза 3 класу, 500,00 тон на загальну суму 4 024 998 грн. 00 коп., додаткова угода №ЗП22-61397 від 10 грудня 2021 року, додаткова угода №ЗП22-63400 від 10.12.2021 (т.2 а.с. 163 на звороті-166,167-169);
договір поставки №ЧРК22-26167 від 08.12.2021– кукурудза 3 класу, 1000,00 тон на загальну суму 7 900 006 грн. 20 коп., додаткова угода №ЗП22-64324 від 11.12.2021, додаткова угода №ЗП22-64327 від 12.12.2021додаткова угода №ЗП22-64329 від 13.12.2021 (т.2 а.с. 172-174,175 на звороті-179); 
договір поставки №ЧРК22-26411 від 09.12.2021– ячмінь 3 класу, 23,00 тони на загальну суму 185 150 грн. 00 коп., додаткова угода №ЗП22-62598 від 09.12.2021 (т.2 а.с. 183-185, 186 на звороті); 
договір поставки №ЧРК22-27273 від 13.12.2021– кукурудза 3 класу, 202,00 тони на загальну суму 1 535 200 грн. 77 коп., додаткова угода №ЗП22-65143 від 13.12.2021, додаткова угода №ЗП22-65163 від 14.12.2021 (т.2 а.с. 188 на звороті-191,192-193).
За умовами вищевказаних договорів ТОВ “А-Транс Логістик”, як постачальник, зобов`язався поставити ТОВ “Кернел – Трейд”, як покупцю, товар автомобільним транспортом на умовах DAТ, розвантажений з транспортного засобу постачальника згідно з “Інкотермс-2010”. Розрахунок ціни 1 тонни товару в залежності від фактичної якості та місця поставки товару зазначається в додаткових угодах до договору поставки, які є його невід`ємними частинами. 
Відповідно до п. 4.1. договорів поставки оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі, впродовж 3 (три) банківських днів з дати поставки товару та після (за умови) отримання покупцем від постачальника документів та здійснення постачальником дій, зазначених у п. 2.4. цього договору. У разі ненадання зазначених документів (та/або не здійснення дії) або неповного їх надання (та/або здійснення), покупець має право затримати оплату товару або здійснити часткову оплату товару. У разі відсутності реєстрації в ЄРПН податкової(их) накладної(их) та/або розрахунку(ів) коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної та/або оформлення їх з порушенням чинного законодавства, покупець має право затримати оплату товару до дати такої реєстрації та/або виправлення помилок. Така реєстрація та/або виправлення помилок повинна бути здійсненна постачальником в строк, не більше 365 календарних днів з дати поставки товару. Сторони дійшли згоди, що в разі, якщо протягом 365 календарних днів з дати поставки товару, постачальник не зареєстрував в ЄРПН податкову(і) накладну(і) та/або розрахунок(и) коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної (відсутні в ЄРПН), та/або не виправив помилки в податковій(их) накладній(их), що були складені з порушенням чинного законодавства, - такі поставки товару вважаються здійсненими за ціною, вказаною в п. 1.2. цього договору в графі таблиці “Ціна за 1 т,без ПДВ, грн.”, а загальна вартість товару за цим договором дорівнює сумі, яка зазначена в п. 1.2. цього договору в графі таблиці “Вартість товару без ПДВ,грн.”. При цьому податок на додану вартість або інші бюджетні платежі, сплачені або які підлягають сплаті постачальником за результатами здійснених поставок, покупцем постачальнику не відшкодовуються.
За результатами поставки товару сторонами складено видаткові накладні: №46 від 06.12.2021 на сум 1982190,91 грн, №47 від 06.12.2021 на суму 793743,56 грн., №45 від 05.12.2021 на суму 1265919,30 грн., №49 від 07.12.2021 на суму 1942406,93 грн., №50 від 07.12.2021 на суму 4438877,55 грн., №51 від 07.12.2021 на суму 413855,77 грн., №54 від 08.12.2021 на суму 220343.87 грн., №48 від 06.12.2021 на суму 2312214,72 грн., №43 від 05.12.2021 на суму 224820,10 грн., №56 від 09.12.2021 на суму 1763754,12 грн., №53 від 08.12.2021 на суму 2360943,08 грн., №57 від 09.12.2021 на суму 2792133,06 грн., №59 від 09.12.2021 на суму 1024764,49 грн., №55 від 09.12.2021 на суму 398152,80 грн., №60 від 10.12.2021 на суму 3127318,79 грн., №58 від 06.12.2021 на суму 1032613,24 грн., №62 від 12.12.2021 на суму 3053992,30 грн., №63 від 13.12.2021 на суму 709262,56 грн., №61 від 11.12.2021 на суму 4294727,77 грн., №52 від 09.12.2021 на суму 198995,90 грн., №65 від 14.12.2021 на суму 209304,10 грн., №64 від 13.12.2021 на суму 1392168,70 грн., №40 від 03.12.2021 на суму 386204,58 грн., №41 від 03.12.2021 на суму 380018,786 грн., №42 від 04.12.2021 на суму 3137121,37 грн., №44 від 05.12.2021 на суму 3339902,72 грн., №39від 02.12.2021 на суму 645270,47грн., (т.2 а.с. 121-123,134-138,143 на звороті, 151-152,169 на звороті-163,170-171, 180-182,187 на звороті,194-195 на звороті,206-210).
Платіжними дорученнями ТОВ “Кернел – Трейд” сплатило ТОВ “А – Транс Логістик” грошові кошти, а саме: №1326310 від 08.12.2021– 1 988 504 грн. 66 коп., №1326343 від 08.12.2021– 1 670 469 грн. 96 коп., №1327495 від 09.12.2021- 3 817 434 грн. 69 коп., №1327498 від 09.12.2021- 355 915 грн. 96 коп., №1327980 від 10.12.2021- 189 495 грн. 73 коп., №1325717 від 07.12.2021– 1 088 690 грн. 60 коп., №1325718 від 07.12.2021– 1 704 684 грн. 18 коп., №1326342 від 08.12.2021– 682 619 грн. 46 коп., №1325477 від 07.12.2021– 193 345 грн. 29 коп., №1327977 від 10.12.2021. - 2 030 411 грн. 05 коп., №1327978 від 10.12.2021– 1 516 828 грн. 54 коп., №1328834 від 13.12.2021– 888 047 грн. 39 коп., №1329689 від 14.12.2021– 2 689 494 грн. 16 коп., №1329691 від 14.12.2021- 3 693 465 грн. 88 коп., №1330119 від 14.12.2021– 609 965 грн. 80 коп., №1327627 від 09.12.2021– 171 136 грн. 47 коп., №1327979 від 10.12.2021– 342 411 грн. 41 коп., №1328200 від 10.12.2021- 1 757 900 грн. 74 коп., №1328833 від 13.12.2021– 881 297 грн. 546 коп., №1331192 від 15.12.2021– 285 256 грн. 27 коп., №1331193 від 15.12.2021року – 180 001 грн. 53 коп., №1325715 від 07.12.2021– 2 697 924 грн. 38 коп., №1325716 від 07.12.2021-2 872 316 грн. 34 коп. 
Відповідачем-1- ТОВ “А-Транс Логістик” складено та подано на реєстрацію податкові накладні: №6 від 04.12.2021, № 7 від 05.12.2021, № 8 від 05.12.2021, № 9 від 05.12.2021, № 10 від 06.12.2021, № 11 від 06.12.2021, № 12 від 06.12.2021, № 13 від 07.12.2021, № 14 від 07.12.2021, № 15 від 08.12.2021, № 16 від 08.12.2021, № 17 від 08.12.2021, № 18 від 09.12.2021, № 19 від 09.12.2021, № 20 від 09.12.2021, № 21 від 09.12.2021, № 22 від 10.12.2021, № 23 від 10.12.2021року, № 24 від 10.12.2021, № 25 від 11.12.2021, № 26 від 12.12.2021, № 27 від 13.12.2021, № 28 від 13.12.2021, № 29 від 14.12.2021на загальну суму 42 429 527 грн. 71 коп. (в т.ч. ПДВ 5 473 524 грн. 34 коп.) щодо реалізації ячменю,кукурудзи 3 класу, пшениці 4 класу в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За наслідками розгляду позивачем податкових накладних платник отримав квитанції, відповідно до яких податковим органом документи прийнято, але реєстрацію зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 ПКУ та запропоновано платнику надати пояснення та копії документів на підтвердження інформації в ПН для розгляду питання їх реєстрації. 
Комісією про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Черкаській області прийнято рішення про відмову у реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) з підстав не надання ТОВ “А-Транс Логістик” первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи).
З метою підтвердження джерела походження ячменю, кукурудзи 3-го класу, пшениці 4-го класу врожаю 2021 року ТОВ “А-Транс Логістик” надано копії спірних договорів купівлі-продажу від 18.11.2021 №16 укладених з ФГ “Агро-Памп” та від 17.11.2021 №15 укладеного з ФГ “Сонячна країна”, видаткові накладні, копії платіжних доручень, товарно-транспортні накладні та договір на перевезення автомобільним транспортом №47 від 22.11.2021, який укладений між ТОВ “А-Транс Логістик” та ТОВ “Ірві Спецтехніка Груп”. 
Також позивач зауважив, що звертався до Господарського суду Черкаської області із позовом до ТОВ “А-Транс Логістик” та ТОВ “Промислове об`єднання “Ірві Спецтехніка Груп”, про визнання недійсним договору на перевезення автомобільним транспортом №47 від 22.11.2021, який укладений між ТОВ “А-Транс Логістик” та ТОВ “Ірві Спецтехніка Груп”.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.02.2025 у справі №925/804/24 у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 рішення Господарського суду Черкаської області від 05.02.2025 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2025 матеріали справи №925/804/24 передано за встановленою юрисдикцією до Черкаського окружного адміністративного суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі № 925/804/24 адміністративний позов задоволено, визнано недійсним договір на перевезення автомобільним транспортом №47 від 22.11.2021, який укладений між ТОВ “А-Транс Логістик” та ТОВ “Ірві Спецтехніка Груп”, рішення перебуває на перегляді Шостого апеляційного адміністративного суду.
Отже, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області заявлена до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Транс Логістик», Фермерського господарства «Агро-Памп», Фермерського господарства «Сонячна країна» про визнання недійсними укладених ними договорів поставки №15 від 17.11.2021 та № 16 від 18.11.2021 з підстав фактичної безтоварності господарських операцій за спірними договорами поставки, що суперечить інтересам держави і суспільства.
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1, п.п. 2, 3, 4, 5, 8, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Нормами Цивільного кодексу України встановлено, що:
об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага (ч. 1 ст. 177);
до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181);
право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 182);
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.ч. 1, 2 ст. 328);
права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334);
фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом (ст. 345);
право власності припиняється з підстав, визначених ст. 346 ЦК України, зокрема у випадках, встановлених законом;
держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (п.п. 1, 2 ст. 386);
власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ч. 1 ст. 392).
Частиною 2 ст. 328 ЦК України встановлена презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.
Відповідно до частин 1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 3 вказаної норми, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217).
Згідно з частиною 1 ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Вищенаведені норми віднесені до глави 16 розділу IV книги І ЦК України і врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.
Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:
договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);
відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);
Главою 54 врегульовано загальні положення купівлі-продажу, поставки, зокрема:
за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655);
право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення (ст. 658).
Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми законодавства, господарський суд вбачає, що Головне управління ДПС у Черкаській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі – ДПС) та забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Черкаської області. Положення про Головне управління ДПС у Черкаській області затверджене Наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 визначає, що основними завданнями ГУ ДПС (крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій (далі – ДПІ)) є забезпечення реалізації державної податкової політики, здійснення у межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків і платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням. 
ГУ ДПС відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням вимог податкового законодавства, законодавства щодо адміністрування єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС; здійснює контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
В межах виконання своїх обов`язків позивачу передано на реєстрацію відповідачем-1 ТОВ “А-Транс Логістик” податкові накладні: №6 від 04.12.2021, № 7 від 05.12.2021, № 8 від 05.12.2021, № 9 від 05.12.2021, № 10 від 06.12.2021, № 11 від 06.12.2021, № 12 від 06.12.2021, № 13 від 07.12.2021, № 14 від 07.12.2021, № 15 від 08.12.2021, № 16 від 08.12.2021, № 17 від 08.12.2021, № 18 від 09.12.2021, № 19 від 09.12.2021, № 20 від 09.12.2021, № 21 від 09.12.2021, № 22 від 10.12.2021, № 23 від 10.12.2021року, № 24 від 10.12.2021, № 25 від 11.12.2021, № 26 від 12.12.2021, № 27 від 13.12.2021, № 28 від 13.12.2021, № 29 від 14.12.2021на загальну суму 42 429 527 грн. 71 коп. (в т.ч. ПДВ 5 473 524 грн. 34 коп.) щодо реалізації кукурудзи 3 класу та пшениці 4 класу ТОВ “Кернел-Трейд” на підставі укладених ними договорів поставки: №ЧРК22-25010 від 01.12.2021, №ЧРК22-25227 від 02.12.2021, №ЧРК22-25500 від 05.12.2021, №ЧРК22-25465 від 06.12.2021, №ЧРК22-25968 від 07.12.2021, №ЧРК22-25813 від 07.12.2021, №ЧРК22-25981 від 07.12.2021, №ЧРК22-26167 від 08.12.2021, №ЧРК22-26411 від 09.12.2021, №ЧРК22-27273 від 13.12.2021 предметом яких є поставка ячменю та кукурудзи 3-го класу, пшениці 4-го класу врожаю 2021 року.
Разом з тим, позивач зупинив реєстрацію вказаних податкових накладних на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України у зв`язку з тим, що ТОВ «A-Транс Логістик» відповідає п.8 критеріїв ризиковості платника податку.
Надані відповідачем-1 договори поставки товару №15 від 17.11.2021 та № 16 від 18.11.2021 з відповідними специфікацією та видатковими накладними до них, на підтвердження реальності закупівлі товару у відповідачів-2,3, ФГ « Сонячна Долина» на суму 12228210 грн та ФГ « Агро Памп» на суму 47606255 грн52 коп. для забезпечення виконання зобов`язань за укладеними договорами з ТОВ “Кернел-Трейд” поставлені під сумнів позивачем.
Судом враховано, що укладений 17.11.2021 між відповідачами1,-3 договір поставки № 15 щодо 1400 тон пшениці 2 класу, 3 класу, 4 класу на загальну суму 12228210 грн з ПДВ. видатковою накладною №24 від 27.11.2021 вказує на поставку ФГ “Сонячна країна” пшениці 4 класу лише на суму 888367 грн 80 коп .
Разом з тим, згідно з даними ІКС «Податковий блок», у власності ФГ «Сонячна Країна» у період з 01.01.2021 по 08.01.2023 років земельні ділянки у 2022 році відсутні, як і дані щодо фінансової звітності. Податкові декларації з податку на прибуток підприємства ФГ «Сонячна Країна» за 2020-2023 роки не подавало. Податкові декларації з податку на додану вартість ФГ «Сонячна Країна» за 2020 рік не подавало, за 2021 рік - подано з нульовими показниками, за 2022 рік - подано з нульовими показниками (копії декларацій додаються), за 2023 рік податкову звітність не подавало. Згідно з ІКС «Єдине вікно подання електронної звітності», підприємство придбавало послуги внесення біогумусу, транспортні послуги, проте нібито здійснило реалізацію на адресу ТОВ «А-Транс Логістик» товару «пшениця 4 класу», «пшениця 3 класу», «пшениця 2 класу».Згідно поданих повідомлень за формою 20-ОПП, вищезазначене фермерське господарство провадило свою діяльність у Полтавській області (земельні ділянки на праві довгострокового користування або оренди).Інформаційні довідки з Державного реєстру нерухомого майна, підтверджують відсутність будь-якого нерухомого майна, земельних ділянок зареєстрованих за фермерським господарством “Сонячна країна” для ведення господарської діяльності пов`язаної з сільськогосподарською діяльністю. 
Листи Гоголівської селищної ради №13 03/424 від 24.02.2023,Михайлівської сільської ради №02.1-25/710 від 21.06.2021, Решетилівської міської ради №01-35/781 від 27.02.2023, підтверджують відсутність земельних ділянок, які перебували в оренді чи користуванні у ФГ “Сонячна країна” у 2021 році. 
Вищевказане свідчить, що відповідач-3 ФГ “Сонячна країна” надав до контролюючого органу неправдиву інформацію щодо об`єктів оподаткування - земельних ділянок, яких не мало на праві оренди для провадження господарської діяльності із вирощування сільськогосподарських культур, відповідно і відповідач-1 надав докази, які фактично не вказують на фактичну реальність поставки товару зазначеного у договорі видах, розмірах.
Суд висновує про формальне укладання сторонами договору поставки №15 від 17.11.2021, який не мав реального характеру, оскільки не підтверджує факт поставки ФГ “Сонячна країна” пшениці 2 класу, пшениці 3, 4 класу на суму 12228210 грн.
Також судом враховано, що укладений 18.11.2021 між відповідачами1,-2 договір поставки № 16 щодо ячменю 3 класу, кукурудзи 3 класу на загальну суму 47606255 грн 52 коп з ПДВ обгрунтовано видатковими накладними: № 32 від 01.12.2021, № 34 від 02.12.2021, №35 від 02.12.2021, №55 від 12.12.2021, №33 від 01.12.2021, № 26 від 30.11.2021, №30 від 30.11.2021,, № 31 від 30.11.2021, № 36 від 03.12.2021, №37 від 03.12.2021., № 38 від 04.12.2021, № 39 від 04.12.2021, №40 від 05.12.2021, № 41 від 05.12.2021, № 42 від 06.12.2021, № 43 від 06.12.2021, №45 від 07.12.2021., № 48 від 09.12.2021., № 52 від 10.12.2021, №51 від 10.12.2021,, №54 від 11.12.2021, №53 від 11.12.2021, №48 від 09.12.2021, №49 від 09.12.2021, №50 від 09.12.2021, №44 від 07.12.2021, №46 від 08.12., №47 від 08.12.2021, №58 від 08.12.2021, однак, дані ІКС “Податковий блок”, ФГ “Агро-Памп” у період з 01.01.2021 по 08.01.2023 не містять повідомлення про прийняття на роботу працівників не подавались (на підприємстві працює 5 працівників), земельні ділянки у 2022 році відсутні, дані щодо фінансової звітності відсутні; податкову декларацію з податку на прибуток, підприємством ФГ “Агро-Памп”, за 2020 рік не подано; податкові декларації з податку на додану вартість за 2020 рік – не подавало, за 2021 рік – подано переважно з нульовим показником, за 2022 рік подано з нульовими показниками, за 2023 рік податкову звітність не подавало; даними ЄРПН виявлено невідповідність придбаної та реалізованої продукції, а саме відсутня інформація щодо походження реалізованого товару; звіти за формою № 29-сг (річна) “Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду” не подано. 
Листи Олексіївського старостинського округу Катеринівської сільської ради №134 від 02.03.2023, Добровеличківської селищної ради №01-21/70/2 від 23.02.2023, Надлацької сільської ради №299 від 28.02.2023, Кетрисанівської сільської ради №11-39/24/1 від 06.03.2023, Онуфріївської селищної ради №01-21/569/1 від 06.03.2023, Благовіщенської міської ради Кіровоградської області №03-28/18/1 від 22.02.2023, інформація з Державного реєстру нерухомого майна за №318816474 від 26.12.2022 вказують про відсутність земельних ділянок, які перебували в оренді чи користуванні у ФГ “Агро-Памп” у 2021 році, відсутність будь-якого нерухомого майна, земельних ділянок зареєстрованих для ведення господарської діяльності пов`язаної з сільськогосподарською діяльністю.
Вищевказане свідчить, що відповідач-2 ФГ “Агро-Памп” надав до контролюючого органу неправдиву інформацію щодо об`єктів оподаткування - земельних ділянок, яких не мало на праві оренди для провадження господарської діяльності із вирощування сільськогосподарських культур, відповідно і відповідач-1 надав докази, які фактично не вказують на фактичну реальність поставки товару зазначеного у договорі видах, розмірах.
Суд висновує про формальне укладання сторонами договору поставки №16 від 18.11.2021, який не мав реального характеру, оскільки не підтверджує факт поставки ФГ “Агро-Памп” ячменю 3 класу, кукурудзи 3 класу на загальну суму 47606255 грн 52 коп з ПДВ.
Погодивши первинні документи бухгалтерського обліку, які не підтверджують рух товару, відповідачі діяли узгоджено, переслідуючи певну мету - створення формальних підстав виникнення права на податковий кредит з податку на додану вартість та заниження об`єкта оподаткування з податку на прибуток.
Суб`єкти господарської діяльності можуть укладати господарські договори, в тому числі договори поставки, у письмовій формі як шляхом складення єдиного документа за підписом обох сторін, так й у спрощеній формі на підставі видаткових накладних, які у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі за текстом – Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку), та ЦК, є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її здійснення та засвідчують факт поставки товару, відтак є підставою виникнення у сторін зобов`язань, зокрема обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.
Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", на які за змістом свого рішення послався суд першої інстанції, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Норми Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" регулюють відносини організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. Вказані норми передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати певні реквізити. Разом із тим указані норми не визначають, що обставини передачі товару між юридичними особами можуть підтверджуватись тільки первинними документами, передбаченими цим Законом. Отже, такі обставини можуть підтверджуватись також іншими доказами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21).
Згідно з усталеною позицією Верховного Суду (наведеною, наприклад, у постанові від 29.01.2020 у справі №916/922/19) визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару в господарській діяльності покупця). У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Відповідно до статті 76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив з того, що факти, встановлені в експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Оцінюючи докази в їх сукупності суд зауважує, що товар в наведених у первинних бухгалтерських документах об`ємах фактично не могло бути закуплено відповідачем-1 у відповідачів-2,3 для його подальшого продажу ТОВ “Кернел-Трейд” відповідно фактичного постачання товару між відповідачами за спірними договорами поставки не відбулося, оскільки докази, які надані позивачем в спростування реальності вчинення відповідачами вказаних у договорах господарських операцій є більш вірогідними ніж докази, що надані постачальником та покупцем зернової продукції в підтвердження факту купівлі-продажу зерна. 
За приписами статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.
Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного.
При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Чітке законодавче визначення поняття “інтерес” та поняття “інтерес держави і суспільства” відсутнє, як і відсутні законодавчо закріплені єдині критерії, принципи, засади їх визначення. Втім поняття “інтерес” є ширшим, адже охоплює, наприклад, “охоронюваний законом інтерес”, “публічний інтерес”, “суспільний інтерес” тощо.
Верховний Суд виходить з того, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (див. рішення Конституційного Суду України у рішенні № 3-рп/99 від 08 квітня 1999 року).
Таким чином, здійснивши правовий аналіз частини третьої статті 228 ЦК України можна дійти висновку, що, зокрема, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
Верховний Суд зазначає, що не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства.
Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 вказала щодо підстав для застосування до спірних відносин ч.3 ст.228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Стягнення всього отриманого за недійсним правочином у дохід держави є конфіскацією, яка за своєю правовою природою не є цивільно-правовим інститутом.
Наслідки, передбачені реченнями 2-3 ч.3 ст.228 ЦК, не спрямовані на поновлення майнової сфери постраждалого учасника цивільно-правових правовідносин. Передбачені законом санкції мають за мету покарати осіб, які вчинили заборонений законодавством правочин. Це єдина норма ЦК, яка містить каральні заходи (санкції).
За загальним правилом правовим наслідком недійсності правочинів є повернення сторін в стан, що передував укладенню правочину (абз.2 ч.1 ст.216 ЦК). Такий правовий наслідок спрямований на те, аби нівелювати все, що відбулося і зробити його юридично незначущим.
Супроводжувальним правовим наслідком недійсності правочину є можливість відшкодування винною стороною правочину збитків та моральної шкоди, завданої другій стороні правочину. Такий правовий наслідок спрямований на те, аби досягти компенсації понесених такою стороною втрат, тобто є проявом дії компенсаційних засад цивільного права.
Оскільки відшкодування збитків та моральної шкоди є видом цивільно- правової відповідальності, їх стягнення відбувається на користь приватної особи, в її інтересах і саме задля неї.
Такі правові наслідки не можна віднести до компенсаційних, адже вони є сутнісно іншими і являють собою різновид конфіскації майна державою.
Вирішуючи питання щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК суд має враховувати що санкції, передбачені ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: - втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними; - якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів; - втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення”;
Об`єднана палата вважає, що враховуючи конфіскаційний характер санкції, передбаченої ч.3 ст.228 ЦК, який суд не може змінити, як і зменшити розмір, ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність.
Об`єднана палата звертає увагу на невідповідність норми ч.3 ст.228 ЦК загальним засадам цивільного законодавства, її каральний характер, притаманний нормам саме публічного, а не приватного права, а також на суттєві логічні невідповідності приписів частин 1, 2 ст.228 ЦК, які встановлюють що нікчемним є правочин який суперечить публічному порядку, але як наслідок передбачають більш м`які наслідки - двосторонню реституцію та ч.3 цієї статті, яка щодо оспорюваного правочину (який порівняно з нікчемним є не очевидно недійсним і відтак має меншу суспільну небезпеку) встановлює у якості наслідків набагато жорсткішу санкцію - стягнення з винної сторони (сторін) майна на користь держави".
Судом враховано, що в даному випадку, позивач не просить суд застосувати конфіскаційний характер санкції, передбаченої ч.3 ст.228 ЦК, а лише просить суд визнати недійсними спірні угоди.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21 сформулював правовий висновок про те, що позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача, і зазначив таке:
Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18 (пункт 63), від 21 вересня 2022 року у справі №908/976/19 (пункт 5.6) від 04 липня 2023 року у справі №233/4365/18 (пункт 29)).
Тож у кожному конкретному спорі суд насамперед повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею 13 Цивільного кодексу України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою.
В даному випадку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач стверджує про обставини безтоварності господарських операцій відповідачами за спірними договорами поставки з формальним складенням первинних документів з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що безпідставні витрати, якщо вони були задекларовані відповідачами у своїй бухгалтерській звітності, зменшують фінансовий результат до оподаткування, що завдає збитків державному бюджету.
Податковий орган не є стороною спірних угод і застосування двосторонньої реституції між товариствами жодним чином не вплине на права чи інтерес позивача або Держави. 
Водночас, враховуючи наявність у відповідачів мети направленої на настання протиправних наслідків щодо отримання необґрунтованої податкової вигоди, тому в даному випадку, позов про визнання договорів поставки недійсним є ефективним способом захисту державних інтересів.
Держава, як і суспільство, зацікавлена у веденні всіма суб`єктами господарювання своєї діяльності відповідно до вимог закону та сплаті податків, оскільки від цього залежить спроможність виконувати зобов`язання перед громадянами, заради і завдяки яким вона існує.
Головною ознакою договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін.
Судом також враховано, що у випадку реєстрації позивачем податкових накладних відповідача-1 на загальну суму 42429527 грн. 71 коп. в т.ч. ПДВ 5 473 524 грн. 34 коп. щодо реалізації кукурудзи 3 класу та пшениці 4 класу в Єдиному реєстрі податкових накладних в подальшому у ТОВ “Кернел Трейд” з`явиться право на віднесення суми податку на додану вартість у вказаних податкових накладних до податкового кредиту, і відповідно право на відшкодування з Державного бюджету України суми податку на додану вартість або для врахування у зменшенні суми податкового боргу з податку на додану вартість, що виник за попередні звітні (податкові) періоди та/або зарахування до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що завдасть шкоди Державному бюджету України та Державі в цілому тобто суперечить інтересам Держави і суспільства.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів в Україні», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до частин 1, 4 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:
позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) – на будь якій стадії судового процесу;
учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);
належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);
обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);
достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);
наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);
учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відтак, з огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і задовольняє повністю. 
На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 6056 грн. в дольовому порядку по 2018 грн. 66 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати недійсним договір поставки № 15 від 17.11.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Транс Логістик», ідентифікаційний код юридичної особи 0186991, місцезнаходження: 18026, м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 235/1, оф. 39 і Фермерським господарством «Сонячна країна», ідентифікаційний код юридичної особи 43924335, місцезнаходження: 61052, м. Харків, Холодногірський район, вул. Коцарська, буд. 3, кв. 5.
Визнати недійсним договір поставки № 16 від 18.11.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Транс Логістик», ідентифікаційний код юридичної особи 0186991, місцезнаходження: 18026, м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 235/1, оф. 39 і Фермерським господарством «Агро-Памп», ідентифікаційний код юридичної особи 42918509, місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, вул. Добровольського, буд 1/9, оф. 1.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Транс Логістик», ідентифікаційний код юридичної особи 40186991, місцезнаходження: 18026, м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 235/1, оф. 39 на користь Головного управління ДПС у Черкаській області, ідентифікаційний код юридичної особи 44131663, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд 235 - 2018 грн. 66 коп. судових витрат.
Стягнути з Фермерського господарства «Сонячна країна», ідентифікаційний код юридичної особи 43924335, місцезнаходження: 61052, м. Харків, Холодногірський район, вул. Коцарська, буд. 3, кв.5 на користь Головного управління ДПС у Черкаській області, ідентифікаційний код юридичної особи 44131663, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд 235 - 2018 грн. 66 коп. судових витрат.
Стягнути з Фермерського господарства «Агро-Памп», ідентифікаційний код юридичної особи 42918509, місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, вул. Добровольського, буд 1/9, оф. 1 на користь Головного управління ДПС у Черкаській області, ідентифікаційний код юридичної особи 44131663, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235 - 2018 грн. 66 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.07.2026.

Суддя В.М. Грачов