Справа № 201/2136/26
Провадження №3/201/511/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Дніпро
Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП ДПП в Дніпропетровській області відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
1.Обставини справи про адміністративне правопорушення 
25.01.2026 року близько о 15 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у нецензурній лайці та погрозах фізичною розправою по відношенню до останньої, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.
2.Позиція особи яка притягається до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що не погоджується з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи свою позицію, він пояснив, що протягом тривалого часу його стосунки з ОСОБА_2 погіршилися через розбіжності у поглядах на життя, систему цінностей та ведення спільного побуту, у зв`язку з чим кожен із них фактично веде окреме життя. За його словами, психологічна атмосфера в сім`ї є вкрай напруженою, що, зокрема, пов`язано з відсутністю участі дружини у вихованні спільних дітей та невиконанням нею сімейних обов`язків. При цьому він стверджує, що саме ОСОБА_2 вдається до психологічного насильства як щодо нього, так і щодо дітей.
Щодо подій 25.01.2026 року, ОСОБА_1 пояснив, що між ним і ОСОБА_2 виник побутовий конфлікт, під час якого, на його переконання, остання провокувала суперечку та вчиняла щодо нього психологічний тиск. Він визнав, що не витримав емоційного напруження та вступив у словесну перепалку, не заперечивши можливості використання нецензурної лексики зі свого боку, однак наголосив, що це було реакцією на тривалу конфліктну ситуацію. Зазначив, що конфлікт не припинявся, після чого ОСОБА_2 звернулася до поліції, повідомивши про нібито вчинення щодо неї психологічного насильства та попросивши вжити відповідних заходів.
Разом з тим він зауважив, що після виклику правоохоронців активна фаза конфлікту припинилася, сторони перебували в різних кімнатах і не взаємодіяли між собою. За його словами, працівники поліції прибули приблизно через 30–40 хвилин та склали протокол про адміністративне правопорушення. У зв`язку з тим, що подібна ситуація виникла вперше, він не зміг належним чином зорієнтуватися та повно викласти свої заперечення під час його складання.
З огляду на викладені обставини, а також з урахуванням того, що, на його думку, саме ОСОБА_2 є ініціатором побутових конфліктів, ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила доводи ОСОБА_1 щодо його невинуватості. Вона зазначила, що між нею та її чоловіком тривалий час існують неприязні стосунки, зумовлені відсутністю взаєморозуміння та, за її словами, постійною зневагою з його боку.
Обґрунтовуючи свою позицію, ОСОБА_2 пояснила, що її чоловік систематично вчиняє щодо неї, дітей та інших членів родини дії, які проявляються у психологічному тиску, словесних образах і погрозах фізичною розправою. Крім того, вона вказала, що він не працює, що негативно впливає на матеріальне забезпечення сім`ї та спричиняє додаткові конфлікти.
Щодо подій 25.01.2026 року потерпіла повідомила, що того дня її чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння та спровокував побутовий конфлікт. За її словами, протягом дня він чинив на неї психологічний тиск, який виражався у постійних словесних образах, провокуванні бійки та висловленні погроз фізичною розправою. У зв`язку з загостренням конфлікту вона звернулася до поліції, повідомивши про обставини події та попросивши вжити відповідних заходів.
ОСОБА_2 також зазначила, що після прибуття працівників поліції її чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння та не міг самостійно підвестися під час з`ясування обставин, що, за її твердженням, підтверджується наданим суду відеозаписом.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що, за її словами, ОСОБА_1 систематично вчиняє дії, які негативно впливають на сімейні відносини, не забезпечує належного утримання сім`ї та допускає як психологічний, так і фізичний тиск щодо її членів, потерпіла просила визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та застосувати відповідне адміністративне стягнення.

3. Докази надані патрульною поліцією на доведеність вини правопорушника. 

Так, на підтвердження вини ОСОБА_2 , надано: 
-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №665941 від 25.01.2026 року;
-рапорт працівника поліції від 25.01.2026 року;
-протокол прийняття заяви від гр. ОСОБА_2 про вчинення відносно неї правопорушення від 25.01.2026 року;
-письмові пояснення гр. ОСОБА_2 від 25.01.2026 року;
-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеної від 25.01.2026 року.

4.Положення закону та підзаконні нормативно-правові акти якими керується суд.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно норм ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно вимог ст. ст. 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

5. Оцінка суду.

Як вбачається саме з протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД №665941 від 25.01.2026 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Положення ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачають відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
Виходячи з сукупного аналізу наведених норм закону слідує, що суть адміністративного правопорушення повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин воно було вчинене, в яких саме діях або бездіяльності відобразилося. Фактично опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення. 
Тож, виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення у протоколі повинен містити складові цього складу правопорушення - об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону, та відповідати диспозиції статті КУпАП за якою складено протокол.

Частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, зокрема застосування насильства, яке не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має право відповідно до закону, а також інших подібних дій, унаслідок яких могла бути або була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення та захисту прав і свобод громадян, зокрема права на повагу до честі, гідності, недоторканність та безпечні умови життя в сім`ї.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні дій або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру, які створюють реальну загрозу або спричиняють шкоду фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи.
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є фізична осудна особа, яка на момент вчинення правопорушення досягла шістнадцятирічного віку.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, що полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру своїх дій та бажанні або свідомому допущенні настання шкідливих наслідків.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи учасників провадження, приходить до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому останньому адміністративному правопорушенні з огляду на наступне.

Із пояснень як ОСОБА_1 , так і потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що між ними тривалий час існують неприязні стосунки, зумовлені систематичними побутовими конфліктами та розбіжностями у сімейних відносинах.
При цьому показання потерпілої ОСОБА_2 є послідовними, логічними та узгоджуються між собою та іншими доказами зібраними органами поліції, такими як рапорт, яким зафіксовано виклик поліції заява потерпілої та її пояснення надані відразу після факту насильства, а також відеозаписом подій 25.01.2026 року, під час дослідження якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, що пояснює його показання, які позбавлені деталізації подій того дня та його небажання надати пояснення поліцейським відразу після події насильства. 
Водночас, оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо його невинуватості, суд зазначає, що останнім не надано належних і допустимих доказів на підтвердження викладених обставин, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що саме він є потерпілим від домашнього насильства з боку дружини, як на це посилався у своїх поясненнях.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги взаємоузгодженість та достатність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим до нього підлягає застосуванню відповідне адміністративне стягнення.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника та ступеня його вини, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, оскільки такий вид стягнення є співмірним вчиненому та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових правопорушень.
Крім того, вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір відповідно до ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок. 
Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: С.П. Мельниченко