Справа № 951/329/26
Провадження №2/951/265/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року          селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі: 
головуючого судді Лавренюк О.М., 
за участю секретаря судового засідання Горохівської Ю.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі ТОВ «Макс Кредит») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-9985554, який підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. 10.05.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-10359920, який підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитних договорів кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті, а позичальник зобов`язується отримати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Підписавши вказані кредитні договори позичальник підтвердила, що їй були в чіткій та зрозумілій формі надані актуальна та достовірна інформація, передбачена статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформація про фінансову послугу та кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття позичальником свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від отримання та ознайомлена з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Макс Кредит», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись правил. 23.02.2026 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу №23022026-МК/ЄАПБ, у відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні йому ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 23.02.2026 до договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №00-9985554 у сумі 14163,03 грн, з яких: 10717,35 грн - залишок за тілом кредиту; 1975,68 грн - залишок за відсотками та 1470,00 грн - штрафні санкції згідно умов договору та за договором №00-10359920 у сумі 8837,36 грн, з яких: 4742,10 грн - залишок за тілом кредиту; 2095,26 грн - залишок за відсотками та 2000,00 грн - штрафні санкції згідно умов договору. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
За таких підстав, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості у загальному розмірі 23000,39 грн, з яких: за договором №00-9985554 у сумі 14163,03 грн, за договором №00-10359920 у сумі 8837,36 грн та понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 07.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 02.06.2026 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 02.06.2026 поновлено позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази, які становлять банківську таємницю. Розгляд справи відкладено на 25.06.2026.
Ухвалою суду від 25.06.2026 задоволено клопотання відповідача та розгляд справи відкладено на 06.07.2026. 
У судове засідання представник позивача не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу без її участі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 86 зворот). Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася, про причини неявки в судове засідання не повідомила, жодних заяв та клопотань не подавала.
На підставі наведеного, ухвалою суду від 06.07.2026 визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) здійснює розгляд справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.09.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9985554 (далі Договір №00-9985554), за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 9800,00 грн на строк 360 календарних днів, тип процентної ставки фіксована, згідно з пунктом 1.5.1. - стандартна процентна ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, яка застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункту 1.3. цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,66% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п. 1.4. цього Договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії (у наявності) дорівнює 1 %. Кінцевий терміном повернення кредиту 22.09.2025. Зазначений договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 36338 (а.с. 10-14).
Згідно з пунктом 2.1. Договору №00-9985554 для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений постановою НБУ №107 від 28.07.2020 «Про затвердження положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації позичальника: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних.
На підтвердження ознайомлення з умовами договору кредитної лінії відповідачем, представником позивача до позовної заяви також долучений Паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с. 16-17), що підписаний відповідачем за допомогою цифрового підпису одноразовим ідентифікатором 09879, підписанням якого ОСОБА_1 підтвердила отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, які надані їй виходячи із обраних нею умов кредитування.
Згідно з пунктом 2.8. Договору №00-9985554 кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 27.09.2024, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 9800,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Відповідно до інформації, яка надана АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 02.06.2026, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 та підтверджено зарахування грошових коштів у розмірі 9800,00 грн 27.09.2024 на вказану картку (а.с. 78-79 зворот).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №00-9985554 від 27.09.2024 загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 12693,03 грн з них: 8757,35 грн - сума кредиту; 1975,68 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами; 1960,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями та 1470,00 грн -штрафні санкції згідно умов договору (а.с. 19-21).
10.05.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-10359920 (далі Договір №00-10359920), за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 5000,00 грн на строк 360 календарних днів, тип процентної ставки фіксована, згідно з пунктом 1.5.1. - стандартна процентна ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, яка застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункту 1.3. цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,57% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п. 1.4. цього Договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії (у наявності) дорівнює 1 %. Кінцевий терміном повернення кредиту 25.05.2025. Зазначений договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 96521 (а.с. 22-26).
Згідно з пунктом 2.1. Договору №00-10359920 для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений постановою НБУ №107 від 28.07.2020 «Про затвердження положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації позичальника: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних.
На підтвердження ознайомлення з умовами договору кредитної лінії відповідачем, представником позивача до позовної заяви також долучений Паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с. 28-29), що підписаний відповідачем за допомогою цифрового підпису одноразовим ідентифікатором 36554, підписанням якого ОСОБА_1 підтвердила отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, які надані їй виходячи із обраних нею умов кредитування.
Згідно з пунктом 2.10. Договору №00-10359920 кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 10.05.2025, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 5000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_3 .
Відповідно до інформації, яка надана АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 02.06.2026, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 та підтверджено зарахування грошових коштів у розмірі 5000,00 грн 10.05.2025 на вказану картку (а.с. 78-79).
З детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором №00-10359920 від 10.05.2025 вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 6837,36 грн з них: 4742,10 грн - сума кредиту; 2095,26 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами; 2000,00 грн - штрафні санкції згідно умов договору (а.с. 31-32).
23.02.2026 між ТОВ «Макс Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу за №23022026-МК/ЄАПБ (а.с. 33-35).
Відповідно до положень пункту 2.1. договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Згідно з пунктом 2.2. Договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами паперового реєсту боржників за Додатком №1 до цього Договору та Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками паперовий Реєстр боржників за Додатком №l до цього Договору та Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до Реєстру боржників та є невід`ємною частиною даного Договору.
З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним (пункту 2.4. Договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ).
Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги (пункт 2.5. Договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ).
З платіжної інструкції №44 від 26.02.2026 встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на рахунок ТОВ «Макс Кредит» кошти в розмірі 1241895,91 грн, призначення платежу: плата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ від 23.02.2026 (а.с. 37).
23.02.2026 сторони підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №23022026-МК/ЄАПБ від 23.02.2026 (а.с. 36).
Згідно з Реєстром боржників від 23.02.2026 до договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ від 23.02.2026, від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №00-9985554 від 27.09.2025 в сумі 14163,03 грн, з яких: 10717,35 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1975,68 грн - сума заборгованості за відсотками та 1470,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 38).
Згідно з Реєстром боржників від 23.02.2026 до договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ від 23.02.2026, від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №00-10359920 від 10.05.2025 в сумі 8837,36 грн, з яких: 4742,10 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2095,26 грн - сума заборгованості за відсотками та 2000,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 39).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних),у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
За таких підстав, суд вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 27.09.2024 було укладено Договір №00-9985554 в електронній формі, ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 10.05.2025 було укладено Договір №00-10359920 в електронній формі.
З огляду на викладене, на підставі укладених сторонами договорів в електронній формі, які вважаються такими, що укладені у письмовій формі, у сторін цих договорів відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитних договорів.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
При цьому відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) змі
Судом встановлено, що ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором №00-9985554 та за Договором №00-10359920 виконало та надало їй кредитні кошти в сумі 9800,00 грн та 5000,00 грн відповідно, що підтверджено інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» від 13.06.2026 та випискою за договором №б/н за період 26.09.2024-28.09.2024, випискою за договором №б/н за період 09.05.2025-11.05.2025.
Однак, як стверджує позивач, відповідач не виконала свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість:
за Договором №00-9985554 від 27.09.2025 в сумі в сумі 14163,03 грн, з яких: 10717,35 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1975,68 грн - сума заборгованості за відсотками та 1470,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями;
за Договором №00-10359920 від 10.05.2025 в сумі 8837,36 грн, з яких: 4742,10 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2095,26 грн - сума заборгованості за відсотками та 2000,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України, в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивач підтвердив своє право вимоги до відповідача за Договором №00-9985554 та за Договором №00-10359920 відповідно до договору факторингу №23022026-МК/ЄАПБ від 23.02.2026. 
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами №00-9985554 від 27.09.2024, №00-10359920 від 10.05.2025, суд зазначає наступне.
Перевіряючи обґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за Договором №00-9985554 від 27.09.2024 суд зазначає, що у позові позивач вказує, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 14163,03 грн та складається із 10717,35 грн заборгованості за тілом кредиту; 1975,68 грн заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1470,00 грн штрафних санкцій згідно умов договору. Однак, всупереч зазначеному, із поданого розрахунку ТОВ «Макс Кредит» слідує, що сума заборгованості відповідача становить 14163,03 грн, з яких: 8757,35 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 1975,68 грн - заборгованість за відсотками; 1960,00 грн - заборгованість за нарахованими комісіями, 1470,00 грн – штрафні санкції згідно умов договору (а.с. 19-21). Водночас пунктом 1.2. Договору №00-9985554 визначено, що сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 9800,00 грн, в пункті 1.6. Договору №00-9985554 вказано, що кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, яка складає 1960,00 грн. Тобто позивачем у тіло кредиту включено також заборгованість за комісією.
Щодо стягнення комісії за надання кредиту за вказаним кредитним договором в сумі 1960,00 грн, суд зазначає наступне.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21.04.2021 у справі №677/1535/15, від 21.07.2021 у справі №751/4015/15, від 15.12.2021 у справі № 209/789/15, від 12.04.2022 у справі № 640/14229/15 та від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц.
За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.01.2024 у справі 727/5461/23, від 09.10.2024 у справі 582/202/22.
Відтак суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 1960,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями за Договором №00-9985554 у розмірі 1470,00 грн та за Договором №00-10359920 у розмірі 2000,00 грн, суд враховане наступне.
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Оскільки штрафні санкції за даними кредитними договорами нараховані за період з 27.09.2024 по 22.09.2025 та за період з 10.05.2025 по 13.10.2025, тобто в період дії на території України воєнного стану, то відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку їх сплати на користь позивача.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 1470,00 грн за Договором №00-9985554 та суми заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 2000,00 грн за Договором №00-10359920 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за Договором №00-9985554 у розмірі 1975,68 грн судом встановлено, що відсотки нараховані за період з 27.09.2024 по 11.10.2024 за ставкою 0,66% за кожен день користування кредитом, а за період з з 13.10.2024 по 22.09.2025 за ставкою 0,94% за кожен день користування кредитом, що відповідає умовам договору та не суперечить чинному законодавству, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Також вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за Договором №00-10359920 у розмірі 2095,26 грн судом встановлено, що відсотки нараховані за період з 10.05.2025 по 24.05.2025 за ставкою 0,57% за кожен день користування кредитом, а за період з 26.05.2025 по 13.10.2025 за ставкою 0,57% за кожен день користування кредитом, що відповідає умовам договору та не суперечить чинному законодавству, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 17570,39 грн, у тому числі: за Договором №00-9985554 від 27.09.2024 у розмірі 10733,03 грн, з яких: 8757,35 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 1975,68 грн - сума заборгованості за відсотками; за Договором №00-10359920 у розмірі 6837,36 грн, яких: 4742,10 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 2095,26 грн - сума заборгованості за відсотками.
Також суд звертає увагу, що в позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ», серед іншого, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи (витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпечення доказів) в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1664,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів (пункт 3 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжної інструкції №154561 від 14.04.2026, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн (а.с. 7). Водночас суд зауважує, що до позовної заяви не долучено жодних доказів на підтвердження понесених позивачем витрат, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 133 ЦПК України.
Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (на суму, що становить 76,39% заявлених позовних вимог), в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2033,81 грн (2662,40/100%х76,39%), сплачені відповідно до платіжної інструкції №154561 від 14.04.2026.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 82, 141, 263, 265, 273, 280-284, 287, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити ІВАN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість у загальній сумі 17570,39 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят гривень 39 копійок), у тому числі: за договором №00-9985554 від 27.09.2024 у розмірі 10733,03 грн та за договором №00-10359920 у розмірі 6837,36 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити ІВАN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСкомбанк») судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2033,81 грн (дві тисячі тридцять три гривні 81 копійка).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Козівським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ: 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 06.07.2026.

Головуючий суддя О.М. Лавренюк