ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 520/6773/22
адміністративне провадження № К/990/39907/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів - Єресько Л.О.,
Радишевської О.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 (головуючий суддя - Зоркіна Ю.В.)
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 (головуючий суддя - Мельнікова Л.В., судді - Курило Л.В., Бегунц А.О.)
у справі № 520/6773/22
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Харківській області
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2022 № 367 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Головного управління Національної поліції в Харківській області», а саме, застосування дисциплінарного стягнення до старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.07.2022 № 335 о/с про звільнення старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції з 22.07.2022;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.07.2022 до дати поновлення на роботі з урахуванням середньоденного заробітку перед звільненням.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач указує на незаконність звільнення, оскільки, вважає, що висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, установлені службовим розслідуванням, не відповідають дійсності. За позицією позивача, висновки відповідача про те, що позивач прибув на службу у стані алкогольного сп`яніння спростовуються доказами, наданими позивачем. Також позивач заперечує проти висновків відповідача про те, що у період з 30.06.2022 по 03.07.2022 позивач був відсутній на службі без поважних причин. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 адміністративний позов залишено без задоволення. 
4. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення здійснено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством. 
5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 змінено з підстав та мотивів його прийняття.
6. При ухваленні рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у перебуванні позивача на службі 30.06.2022 у стані алкогольного сп`яніння та відмову позивача виконати усний наказ щодо проходження огляду на стан сп`яніння, не підтверджено матеріалами справи. Водночас апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про підтвердження матеріалами справи вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у безпідставному невиході позивача на службу. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
8. Підставою касаційного оскарження судових рішень, позивач указує пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
9. Обґрунтовуючи посилання на указану норму процесуального закону, скаржник указує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 4 пункту 8 наказу Міністерства охорони здоров`я України «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки» від 01.06.2021 № 1066, стосовно того, що вважається технічною проблемою (помилкою) щодо передачі даних між Електронним реєстром листків непрацездатності та Реєстром медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, яка призводить до неможливості формування електронного листка непрацездатності в Електронному реєстрі і чи може вважатись такою проблемою (помилкою) несвоєчасне подання роботодавцем звіту «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску».
10. За позицією скаржника, суди помилково застосували до спірних правовідносин положення наведеної норми, оскільки правові підстави для видачі лікарняного листа у паперовій формі були відсутні, а неможливість оформити лікарняний лист виникла виключно через несвоєчасне подання звітності відповідачем, що не є технічною проблемою (помилкою). З цих підстав позивач наполягає, що позивач не мав можливість надати суду докази перебування на лікарняному у період з 30.06.2022 по 03.07.2022 з причин, що не залежали від нього, а тому підтверджена технічна неможливість сформувати лікарняний лист при доведенні факту звернення до лікаря та наявності проблем зі здоров`ям не може свідчити про недоведення поважності причин відсутності на робочому місці.
11. Також позивач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 13 розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.05.2017 № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2022 № 103), стосовно того, чи повинен був ОСОБА_1 виконувати наказ безпосереднього начальника, який суперечив вищенаведеному наказу, стосовно виходу на службу у вихідний день.
12. У доводах касаційної скарги позивач посилається на незастосування судами попередніх інстанцій указаної норми, що призвело до неправильного висновку цих судів про невихід позивача на службу без поважних причин у період з 29.06.2022 по 02.07.2022. Скаржник наголошує на тому, що позивач працював у добовому наряді чергової служби по 29.09.2022 включно, а доказів тимчасової неможливості забезпечення чотиризмінної роботи чергової служби органу (підрозділу) поліції або закладу освіти через некомплект, хвороби або відпустки відповідач не надав, тому позивач мав право на 72 години відпочинку, тобто, починаючи з 09 години 29.06.2022 по 09 годину 02.07.2022, незважаючи на протиправний наказ керівника виходити на службу в щоденному режимі з 30.06.2022. Тому, на переконання позивача, відсутність позивача на робочому місці у вказаний період, яка ставиться у провину позивачу, згідно з оскаржуваними наказами, була з поважної причини.
Позиція інших учасників справи
13. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення. 
Рух касаційної скарги
14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Єресько Л.О., Мартинюк Н.М. від 06.11.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 . 
15. Ухвалою Верховного Суду від 20.05.2026 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
16. Розпорядженням в.о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21.05.2026 № 559/0/78-26 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 520/6773/22 у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Мартинюк Н.М.
17. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2026 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Єресько Л.О., Радишевську О.Р. для розгляду судової справи № 520/6773/22.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
18. З 20.10.2021 ОСОБА_1 працював старшим інспектором сектору ювенальної поліції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області.
19. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.07.2022 № 829 призначено службове розслідування за відомостями, викладеними у рапорті начальника Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.07.2022 № 3173/119-60/01-2022, про те, що 30.06.2022 старший інспектор сектору ювенальної превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 прибув на службу о 10 год 00 хв. з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився та покинув своє робоче місце.
20. Опитаний під час проведення службового розслідування позивач ОСОБА_1 пояснив таке:
«У період з 06.06.2022 по 28.06.2022 він згідно графіку чергувань ніс службу з охорони публічного порядку та безпеки на території Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова. 29.06.2022 у вихідний день йому зателефонував безпосередній керівник старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та повідомив, що з 30.06.2022 його переведено на щоденний графік роботи до Харківського районного управління поліції № 3.
30.06.2022 о 07 год 30 хв. він зателефонував ОСОБА_3 та попросив дозволу цього дня запізнитися на службу через сімейні обставини, на що отримав згоду. У подальшому приблизно о 09 год 30 хв. йому подзвонив ОСОБА_3 та наказав негайно прибути до Харківського районного управління поліції № 3 до заступника начальника відділу поліції полковника поліції ОСОБА_4 . Коли він прибув о 10 год 00 хв. до відділу поліції, полковник поліції ОСОБА_4 в категоричній формі висловив незадоволення через його запізнення та звинуватив у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння.
У зв`язку з чим, повідомивши попередньо про це старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , він поїхав до Харківського обласного наркологічного диспансеру, де о 15 год 20 хв. пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого алкогольного сп`яніння у нього виявлено не було. Проте, у подальшому йому стало зле через різкий біль у спині, він вимушений був звернутися до свого сімейного лікаря. Однак, останній повідомив, що цього дня прийом пацієнтів у нього вже закінчився та порадив звернутися наступного дня, що він і зробив.
01.07.2022 о 17 год 00 хв. у телефонній розмові з ОСОБА_3 він повідомив останньому, що з 01.07.2022 перебуває на амбулаторному лікуванні в Харківській міській поліклініці № 8. В той же час ОСОБА_1 зазначив, що не пам`ятає чи наказувало керівництво Харківського районного управління поліції № 3 30.06.2022 пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння.». 
21. Опитаний під час проведення службового розслідування начальник сектору ювенальної превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив, що у нього в безпосередньому підпорядкуванні перебуває старший інспектор сектору ювенальної превенції майор поліції ОСОБА_1 . Останній до 29.06.2022 заступав у добовий наряд на території Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова. 29.06.2022 керівництвом Харківського районного управління поліції № 3 було прийнято рішення перевести майора поліції ОСОБА_1 на щоденний графік роботи до Харківського районного управління поліції № 3, про що останнього цього ж дня було проінформовано. 30.06.2022 о 07 год 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив цього дня трохи запізнитися на службу через сімейні обставини. О 09.40 його визвав до себе заступник начальника з превентивної діяльності Харківського районного управління поліції № 3 підполковник поліції ОСОБА_4 та наказав негайно викликати майора поліції ОСОБА_1 . Приблизно о 10 год 00 хв. ОСОБА_1 прибув до адмінбудівлі Харківського районного управління поліції № 3, при цьому останній мав ознаки алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та хитку ходу). ОСОБА_1 у присутності керівництва Харківського районного управління поліції № 3 надано усний наказ пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб, але останній виконувати цей наказ відмовився в категоричній формі. У подальшому о 11 год 20 хв. ОСОБА_1 , не пояснюючи нічого, вийшов на вулицю і пішов у невідомому напрямку та цього дня на робоче місце більше не повернувся, на телефонні дзвінки не відповідав. 01.07.2022 ОСОБА_1 зателефонував йому та повідомив, що з 01.07.2022 він нібито перебуває на амбулаторному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради. 11.07.2022 майор поліції ОСОБА_1 прибув на службу для виконання своїх службових обов`язків, проте жодних документів, які б підтверджували його перебування на лікарняному у період з 30.06.2022 по 10.07.2022, останній не надав.
22. Опитаний під час проведення службового розслідування начальник СКЗ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 пояснив, що 30.06.2022 від начальника сектору ювенальної превенції Харківського районного управління поліції № 3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 йому стало відомо, що старший інспектор сектору ювенальної превенції майор поліції ОСОБА_1 прибув на службу із запізненням та наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння. У присутності заступника начальника з превентивної діяльності Харківського районного управління поліції № 3 підполковника поліції ОСОБА_4 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 майору поліції ОСОБА_1 надано усний наказ пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб, але останній від виконання наказу та проходження цього огляду відмовився в категоричній формі, після чого самовільно залишив адмінбудівлю Харківського районного управління поліції № 3 та до 10.07.2022 безпідставно був відсутній на службі. 11.07.2022 ОСОБА_1 прибув на службу для виконання своїх службових обов`язків, проте документів, які б підтверджували його перебування на лікарняному у період з 30.06.2022 по 10.07.2022, останній не надав.
23. Опитаний під час проведення службового розслідування заступник начальника з превентивної діяльності Харківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_4 надав пояснення, аналогічні поясненню майора поліції ОСОБА_5 . 
24. Опитаний під час проведення службового розслідування лікар Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради ОСОБА_6 пояснив, що 30.06.2022 приблизно 11 год 45 хв. йому на мобільний телефон зателефонував раніше відомий пацієнт ОСОБА_1 , 1985 р.н. та повідомив, що захворів. У зв`язку з тим, що лікувальний заклад працює у режимі з 09 год 00 хв. до 12 год 00 хв., останній цього дня на прийом вже не встигав, тому ОСОБА_1 запропоновано з`явитись наступного дня. 01.07.2022 близько о 09 год 10 хв. ОСОБА_1 прибув до нього на прийом, де був оглянутий та йому встановлено діагноз. Медичний висновок та відомості щодо огляду ОСОБА_1 внесені до електронної системи «Хелсі», при цьому лікарняний останньому не відкривався, про що його було попереджено та рекомендовано продовжити працювати. ОСОБА_1 також запропоновано з`явитись на прийом через п`ять днів, але останній на прийом не з`явився. Крім цього ОСОБА_6 зазначив, що внесення даних до електронної системи «Хелсі» не є підставою для видачі листа непрацездатності, а є лише підтвердженням того, що пацієнт був на прийомі у лікаря.
25. 07.07.2022 в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради, у відповідь на запит, листом від 07.07.2022, повідомила Харківське районне управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області про те, що ОСОБА_1 звернувся 30.06.2022 у телефонному режимі для надання рекомендацій по лікуванню до терапевта. 01.07.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся за медичною допомогою до терапевта: був оглянутий, лікарем надані рекомендації щодо обстеження та лікування. Лист непрацездатності з 30.06.2022 йому не видавався.
26. Відповідно до виписки № 89 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» при огляді 30.06.2022 о 15 год 22 хв. у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
27. За висновком проведеного службового розслідування, що затверджений 15.07.2022 начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області, майор поліції ОСОБА_1 вчинив такі дисциплінарні проступки:
27.1. Прибув на службу в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині порушення заборони у перебуванні на службі з ознаками алкогольного сп`яніння, частину першу статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині порушення Присяги поліцейського, відповідно до якої ОСОБА_1 зобов`язаний з гідністю нести високе звання поліцейського та дотримуватися Конституції та законів України. 
27.2. Не виконав усний наказ свого безпосереднього керівника щодо необхідності пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений спосіб, чим порушив пункт 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України.
27.3. Вчинив прогул, а саме, у період з 30.06.2022 по 03.07.2022 безпідставно був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки, чим порушив Присягу поліцейського, що виразилося у самоусуненні від служби в поліції.
28. За рішенням дисциплінарної комісії, за вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини третьої 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого інспектору сектору ювенальної превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 належить застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
29. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2022 № 367 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушення вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання Присяги поліцейського, пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині безумовного виконання наказів керівників, пункту 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині заборони поліцейському перебувати у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, до інспектора сектору ювенальної превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
30. Суть дисциплінарного проступку в наказі визначена як те, що 30.06.2022 о 10 год 00 хв. інспектор сектору ювенальної превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_1 прибув на службу із запізненням та у стані алкогольного сп`яніння, на що указували наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та хитка хода. На виконання усного наказу керівництва Харківського районного управління поліції № 3 щодо необхідності пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, майор поліції ОСОБА_1 виконувати цей наказ категорично відмовився, після чого о 11 год 20 хв. самовільно залишив своє робоче місце і з 30.06.2022 по 03.07.202 безпідставно був відсутній на службі та не виконував своїх службових обов`язків.
31. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.07.2022 № 335 о/с майора поліції ОСОБА_2 , старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 22.07.2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
32. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
33. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію». 
34. За правилами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
35. Частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
36. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
37. Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. 
38. Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
39. Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
40. За правилами частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
41. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (частина перша статті 12 Дисциплінарного статуту). 
42. Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
43. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частин третя статті 19 Дисциплінарного статуту). 
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
44. За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
45. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
46. Верховний Суд, надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів касаційної скарги, які були підставою для відкриття касаційного провадження, виходить із такого.
47. Спір у цій справі виник у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення на поліцейського у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». 
48. Суд першої інстанції вважав підтвердженими висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарних проступків, що виразилося у прибутті на службу в стані алкогольного сп`яніння, невиконанні наказу керівника щодо необхідності проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та невиході на службу без поважних причин з 30.06.2022 по 03.07.2022. 
49. Водночас апеляційний суд уважав непідтвердженими висновки службового розслідування про перебування позивача на службі 30.06.2022 в стані алкогольного сп`яніння та відмову позивача виконати усний наказ щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. До таких висновків суд апеляційної інстанції дійшов з посиланням на приписи наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.01.2022 № 25 «Про організацію роботи мобільних груп з контролю за станом дотримання дисципліни та законності в підрозділах Головного управління Національної поліції в Харківській області», якими визначено, що для виконання поставлених завдань члени мобільної групи мають право, зокрема, використовувати спеціальні технічні засоби Alcotest 681 S/N ARBH-0019 та Alcotest 6820 S/N ARJL-0311 з метою виявлення працівників Головного управління Національної поліції в Харківській області, які під час виконання обов`язків перебувають з ознаками алкогольного сп`яніння, за результатами застосування такого спеціального технічного засобу або в разі відмови останніх від проходження огляду на стан сп`яніння складами відповідні акти. Суд апеляційної інстанції констатував, що відповідачем не надано доказів, з огляду на положення означеного наказу, повноважень співробітників Харківського районного управління поліції № 3 на складання 30.06.202 Акту № 3146 про відмову майора ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Натомість, суд апеляційної інстанції врахував виписку № 89 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», відповідно до якої при огляді 30.06.2022 у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
50. Перевіряючи обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 30.06.2022 по 03.07.2022, суд апеляційної інстанції погодився з позицією суду першої інстанції лише в частині того, що 03.07.2022 позивач безпідставно був відсутній на службі і доказів зворотнього не надав.
51. На противагу таким висновкам, позивач у касаційній скарзі посилається на незастосування судами попередніх інстанцій пункту 13 розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.05.2017 № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2022 № 103), що призвело до неправильного висновку судів попередніх інстанцій про невихід позивача на службу без поважних причин у період з 29.06.2022 по 02.07.2022. 
52. Так, відповідно до пункту 13 розділу I Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2017 № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2022 № 103), після добового чергування черговим чергової зміни та членам добового наряду чергової служби надається відпочинок тривалістю 72 години (поліцейським, які включені до складу слідчо-оперативної групи (далі - СОГ), надається відпочинок тривалістю 48 годин). За тимчасової неможливості забезпечення чотиризмінної роботи чергової служби органу (підрозділу) поліції або закладу освіти через некомплект, хвороби або відпустки черговим чергової зміни та членам добового наряду може надаватися відпочинок тривалістю 48 годин.
53. При ухваленні постанови, апеляційний суд з посиланнями на означену норму, вказав, що учасниками справи не спростовується та обставина, що з 9 год 00 хв. 28.06.2022 до 9 год 00 хв. ОСОБА_1 перебував у добовому чергуванні, відповідно мав право на відпочинок тривалістю 72 години.
54. Отже, зі змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції випливає, що апеляційний суд застосував до спірних правовідносин приписи пункту 13 розділу I Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2017 № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2022 № 103), що у підсумку слугувало для висновку суду апеляційної інстанції про невихід позивача на службу без поважних причин лише 03.07.2022. 
55. Таким чином, спірним у межах розгляду цієї справи в касаційному порядку є лише питання поважності причин відсутності позивача на службі 03.07.2022. 
56. Верховний Суд зауважує, що доводи позивача щодо причин відсутності на службі є непослідовними, оскільки під час розгляду цієї справи позивач на обґрунтування поважності причин своєї відсутності на службі посилається на різні обставини. 
57. Так, у позовній заяві позивач указує, що 30.06.2022 він погано почувався та звернувся до сімейного лікаря, який відкрив лікарняний лист. У суді апеляційної інстанції відсутність на службі 30.06.2022 позивач уже пов`язує із потребою виконати усний наказ керівника щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відсутність на службі у період з 01.07.2022 по 03.07.2022 - із технічною неможливістю сформувати лікарняний лист. Крім того, у апеляційній скарзі позивач наводить обґрунтування, які на його думку, указують на те, що з 29.06.2022 по 03.07.2022 позивач взагалі не повинен був перебувати на службі. І, як бачимо, зі змісту оскаржуваної постанови, апеляційний суд погодив частково останні. 
58. У касаційній скарзі неможливість подання до суду доказів перебування на лікарняному у період з 30.06.2022 по 03.07.2022 позивач обґрунтовує вже несвоєчасним поданням звітності відповідачем. 
59. Насамперед зазначимо, що за правилами частини четвертої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
60. Доводи позивача, які покладено в основу касаційної скарги на обґрунтування поважності причин відсутності на службі, зокрема, 03.07.2022, фактично є зміною підстав позову, що виключає можливість їх розгляду судом касаційної інстанції. 
61. Більше того, суперечливі та непослідовні обґрунтування поважності причин відсутності на службі на стадіях судового провадження цієї справи, ставлять під сумнів достовірність доводів позивача та не дають підстав вважати їх належним підтвердженням поважності причин відсутності позивача на службі. 
62. Ураховуючи наведене, доводи касаційної скарги позивача не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про безпідставність відсутності позивача на службі 03.07.2022.
63. Відсутність позивача на службі та невиконання службових обов`язків, тим більше у період дії воєнного стану, суперечить змісту Присяги поліцейського. 
64. Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
65. Отже, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
66. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
67. За правилами пункту 5 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
68. Згідно з частиною першою статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
69. Водночас частиною другою статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.
70. Ураховуючи, що судом апеляційної інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, то провадження у справі не може бути закрите на підставі пункту 5 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 520/6773/22 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді Л.О. Єресько 

О.Р. Радишевська