ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 травня 2026 року 	Справа № 160/21955/24  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Ніколайчук С.В. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Беседі Г.Р.	 	
за участі: 	 	 	
представник позивача представник відповідача 1 прелдставник відповідача 2 	Терехова О.О. Попова І.В. не з`явився (повідомлений належним чином) 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ЄДРПОУ00191129, місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) до відповідач-1: Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (Код ЄДРПОУ 43968079, Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, каб. 114), відповідач-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 37988155, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) про стягнення пені

УСТАНОВИВ:

13.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (далі - ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Східне МУ ДПС по роботі з ВПП, відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі ГУ ДКС України у Дніпропетровській області, відповідач-2), в якому позивач просить суд:
-стягнути з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 37988155, адреса місцезнаходження 49000, м. Дніпро, вул. 93-Ї Холодноярської Бригади, буд. 1) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (код ЄДРПОУ 00191129, адреса місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) пеню в розмірі 1 523 247,50 грн. із зарахуванням коштів на р/р UA883348510000000002600321870, Код банку 334851.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач має право на стягнення пені за несвоєчасне повернення відповідачем-1 надміру сплаченого позивачем податку на прибуток підприємств. Зокрема, відповідач-1 не виконав визначеного абзацем першим пункту 43.5 ст.43 ПК України обов`язку щодо підготовки висновку про повернення належних позивачу сум коштів з відповідного бюджету та не подав цей висновок для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Позивач посилався на те, що рішеннями судів у справі №160/20359/23 вже встановлена протиправна бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яка полягала у безпідставному невиконанні відповідачем обов`язку щодо підготовки висновку про повернення належних позивачу сум надміру сплаченого податку на прибуток не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» відповідної заяви. Позивач вказує, що рішеннями судів у справі №160/20359/23 з відповідача також стягнена пеня за період з 03.05.2023 (перший день просрочки) по 31 липня 2023 року. Суд апеляційної інстанції у справі № 160/20359/23 зобов`язав Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків усунути дане порушення шляхом складення та подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновок про повернення ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» надміру сплачених коштів з податку на прибуток підприємств у розмірі 18 469 111 грн. Східне МУ ДПС по роботі з ВПП повинно було здійснити добровільне виконання даного судового рішення, а саме підготувати та надати до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновок про повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток підприємств у розмірі 18 469 111 грн. Проте станом на дату подання цього позову сума надміру сплаченого податку позивачу не повернута через протиправну бездіяльність відповідача-1, що є триваючим правопорушенням. Оскільки порушення прав позивача не припинило своє існування, відповідно у ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» є право на нарахування пені вже за інший період існування вказаної заборгованості – відмінний від того, який заявлявся у справі №160/20359/23, тобто за період з 13.02.2024 по 12.08.2024 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року позовні вимоги було задоволено частково.
Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ідентифікаційний код: 00191129, місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 37988155, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) суму судового збору в розмірі 18 278,97 грн. (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень дев`яносто сім копійок) із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , код банку 334851.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.12.2025 касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 скасовано, а справу №160/21955/24 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Верховного Суду надійшли матеріали адміністративної справи №160/21955/24.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу розподілено судді Ніколайчук С.В.
Ухвалою від 29.12.2025 року суд прийняв адміністративну справу №160/21955/24 за позовом Приватного акціонерного товариства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА до Відповідач-1: Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (Код ЄДРПОУ 43968079, Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, каб. 114), Відповідач-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 37988155, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) про стягнення пені за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 15 січня 2026 року о 14:20.
22.01.2026 до суду надійшов відзив від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому відповідач 1 заперечує проти задоволення позову та зазначає, що позивачем заявлено позовні вимоги, які не підлягають задоволенню через їх направленість на майбутнє без встановлених фактів протиправних дій контролюючим органом на момент розгляду справи № 160/21955/24. Позовні вимоги у справі № 160/21955/24 є похідними від судової справи №160/20359/23. Преюдиційний факт не встановлено з приводу протиправних дій Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо залишення без виконання заяви позивача про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань та пені від 19.04.2023 №9084864895. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі №160/20359/23 не набрало законної сили. Пеня у вищевказаній справі була розрахована за період з 03.05.2023 (перший день прострочки) по 31.07.2023 (дата подання позовної заяви у справі №160/20359/23). Також позивач подавав заяву про збільшення позовних вимог в розмірі пені у межах справи №160/20359/23, яка була прийнята судом та не задоволена у межах позовних вимог у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі №160/20359/23. Як наслідок, позивач має на меті розглянути повторно позовні вимоги, які розглядалися вже у справі №160/20359/23 за одним й тим самим предметом та фактичними обставинами: можливою протиправною бездіяльністю СМУ ДПС по роботі з ВПП щодо неповернення Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (код ЄДРПОУ 00191129) надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств (код бюджетної класифікації 11021000) у розмірі 18 469 111 грн. 
27.01.2026 до суду надійшла заява позивача про продовження строку подання відповіді на відзив, в якому позивач зазначив, що з 5-ти днів встановленого судом процесуального строку 2 дні припали на вихідні ( 24-25 січня є суботою та неділею) та просив продовжити даний процесуальний строк до 30.01.2026.
Ухвалою від 28.01.2026 року суд клопотання представника позивача про продовження процесуального строку для надання відповіді на відзив задовільнив. Продовжив представнику позивача процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву у справі № 160/21955/24 до 30.01.2026.
30.01.2026 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримує доводи, викладені у позові та зауважує, що відповідач-2 не обґрунтовує, про яку направленість позову на майбутнє він взагалі стверджує, з огляду на те, що предметом позову є стягнення пені на суму неповернутого своєчасно надміру сплаченого податку, у строки, п. 43.5 ст. 45 ПК України, за період прострочення з 13.02.2024 по 12.08.2024 року, тобто період до дати звернення позивачем до суду із позовом у цій справі. Позивач зауважив, посилання відповідача на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі №160/20359/23 не набрало законної сили, не доводить ствердження відповідача-1 про невстановлення фактів протиправних дій контролюючого органу. Також позивач зазначає про неправдивість стверджень відповідача-1 про те, що позивач має на меті розглянути повторно позовні вимоги, які розглядалися вже у справі №160/20359/23 за одним й тим самим предметом та фактичними обставинами, тому що заявлені у цій справі вимоги не повторюють вимоги щодо стягнення пені, заявлені у справі № 160/20359/23. Порушення права позивача на повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств в розмірі 18 469 111 грн. є триваючим з 03.05.2023 року та не усунуто на поточну дату виключно через протиправну бездіяльність відповідача-1 та з вини останнього, що дає право позивачу на нарахування пені за весь період існування бюджетної заборгованості. Бездіяльність податкового органу щодо не подання до органу казначейства висновку про повернення суми надміру сплаченого податку, є триваючим правопорушенням, що фактично позбавляє платника податків права на вільне володіння майном (коштами) протягом значного часу. Факт нарахування пені нерозривно пов`язується з фактом існування заборгованості бюджету з повернення позивачу суми надміру сплачених до бюджету грошових зобов`язань і в даному випадку пеня є мірою відповідальності держави перед платником податків за порушення нею свого обов`язку по своєчасному поверненню суми надміру сплачених до бюджету грошових зобов`язань та одночасно компенсаторним механізмом для платника. Також позивач наголосив на тому, що відповідач-1 в жодній із поданих в цій справі заяві по суті не навів жодних заперечень щодо наведеного розрахунку суми пені, правильність розрахунку суми пені відповідачем не заперечується.
02.02.2026 року від представника відповідача-1 надійшла заява про залишення позову без розгляду. 
Ухвалою від 24.03.2026 року суд у задоволенні клопотання відповідач-1: Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про залишення позовної заяви без розгляду відмовив. 
Ухвалою від 07.04.2026 року суд у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 160/21955/24 відмовив.
Ухвалою від 07.04.2026 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі № 160/21955/24 та розпочав розгляд справи по суті. 
12.05.2026 року позивач до суду надіслав додаткові пояснення, згідно із яких, позивач надав пояснення щодо з питань виникнення переплати податку у декларації за податковий (звітний) період 2021 рік, чи є заявлена ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» сума у розмірі 18 469 111 грн. надмірно сплаченим грошовим зобов`язанням в розумінні підпунктами 14.1.115, 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 ПК України та щодо можливість застосування до них порядку, встановленого статтею 43 ПК України.
В судове засідання, призначене на 12.05.2026 року, з`явились представник позивача та представник відповідача-1 в режимі відеоконференції, представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали свої правові позиції.
З огляду на позицію Верховного Суду у цій справі, для вирішення даного спору суд має вирішити такі питання: 
- щодо підстав виникнення переплати у декларації за податковий (звітний) період 2021 рік;
- щодо наявності/відсутності підстав вважати суму “-”18 469 111 грн.. надмірно сплаченою в розумінні підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України в контексті можливості застосування до них порядку, встановленого ст.43 ПК України;
- щодо одночасної наявності усіх обов`язкових обставин, які є передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів; 
- щодо наявності/відсутності підстав для нарахування і сплати пені на суму несвоєчасно повернутих надмірно сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток з перевіркою правильності розрахунку її розміру та ін.
12.05.2026 року в судовому засіданні судом відповідно до абзацу другого частини першої статті 250 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке.
Приватне акціонерне товариство «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА», ПРАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА", (код ЄДРПОУ 00191129, 69008, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок, 80, кабінет, 9), дата державної реєстрації: 30.12.1996, дата запису: 05.11.2004, номер запису: 12741200000000679.
Основний вид діяльності: 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів.
ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» взято на облік як платника податку 31.05.1993, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області з 01.01.2025 року.
Попереднє місце обліку – Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВВП.
ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» є платником податку на прибуток.
За даними інтегрованої картки платника податку станом на 01.01.2021 року в оперативному обліку податків ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» обліковувалась сума надміру сплачених коштів по платежу 110021000 назва платежу «податок на прибуток приватних підприємств» - 16 178 339,57 грн. 
У 2021 році щоквартально позивач самостійно обчислював, декларував шляхом подання податкової декларації та сплачував задекларовану суму податку на прибуток у таких розмірах:
1) у І кварталі 2021 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задекларовано податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 – рядок 18) (+, -) у сумі 1 076 034 782 грн. (код рядка 19 податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2021 року від 07.05.2021 року реєстр. № 9113812535);
2) у І півріччі 2021 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задекларовано податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 – рядок 18) (+, -) у сумі 1 647 089 994 грн. (код рядка 19 податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2021 року від 06.08.2021 року за реєстр. № 9222503145);
3) 08.11.2021 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» подано наступні уточнюючі декларації з податку на прибуток, згідно яких було скориговано в сторону зменшення показник рядку 19 декларації за наступні звітні податкові періоди:
- уточнююча декларація з податку на прибуток за 2020 рік від 08.11.2021 року за реєстр. № 9373992236, якою у рядку 26 зменшено податкове зобов`язання звітного податкового періоду, що уточнюється (рядок 19) на «-39 292 387» грн., та задекларовано показник рядку 19 за 2020 рік у сумі 19 779 408 грн. 
- уточнююча декларація з податку на прибуток за І кв. 2021 року від 08.11.2021 року за реєстр. № 9335390461, якою у рядку 26 зменшено податкове зобов`язання звітного податкового періоду, що уточнюється (рядок 19) на «-45 651 8357» грн., та задекларовано показник рядку 19 за І кв. 2021 року у сумі 1 030 382 947 грн.
- уточнююча декларація з податку на прибуток за 1 півріччя 2021 року від 08.11.2021 року за реєстр. № 9335398318, якою у рядку 26 зменшено податкове зобов`язання звітного податкового періоду, що уточнюється (рядок 19) на «-63 137 197» грн., та задекларовано показник рядку 19 за І півріччя 2021 року у сумі 1 583 952 797 грн. 
За даними інтегрованої картки платника податку 08.11.2021 року в оперативному обліку податків ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» за платежем 110021000 назва платежу «податок на прибуток приватних підприємств» контролюючим органом на підставі поданих позивачем вищезазначених уточнюючих декларацій проведено облікову операцію по збільшенню показника «надміру сплачені суми» на 148 082 019 грн., що становить загальну суму зменшення раніше задекларованих податкових зобов`язань з податку на прибуток згідно поданих ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» 08.11.2021 року уточнюючих декларацій.
4) у ІІІ кварталі 2021 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задекларовано податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 – рядок 18) (+, -) у сумі 1 308 545 058 грн. (код рядка 19 податкової декларації з податку на прибуток за ІІІІ квартали півріччя від 09.11.2021 року за реєстр. № 9336774404);
5) у річній декларації з податку на прибуток за 2021 від 28.02.2022 року за реєстр.№ 9432709737 рік ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задекларовано у рядку 19 податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 – рядок 18) (+, -) задекларовано від`ємне значення «- 18 469 111» грн..
Таким чином сума податку на прибуток, задекларованого позивачем наростаючим підсумком до сплати за звітний (податковий ) період 2021 року, склала мінусове сальдо (переплату).
Згідно із рядком 17 річної декларації позивач задекларував податок на прибуток за звітний (податковий період ) - 2021 рік у сумі 3 904 411 691 грн.
Факт сплати ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» податку на прибуток у всіх кварталах 2021 року підтверджується наступним: 
за 1 кв. 2021 року 1 076 034 782 грн згідно із платіжних інструкцій вiд 20.05.2021 № 4500054064 (776 034 782,00 грн.) та №4500001747 (300 000 000 грн.).
за 1 півріччя 2021 року 1 647 089 994 грн. згідно платіжної інструкції вiд 18.08.2021 № 4500087994;
за ІІІ квартали 2021 року задекларовану суму погашено таким чином: 148 082 019 грн зараховано за рахунок суми надміру сплаченого податку, що обліковується в ІКП позивача, 1 160 463 039,00 грн сплачено позивачем згідно із платіжної інструкції вiд 18.11.2021 № 4500121935. 
Відтак позивач сплатив податку на прибуток за 2021 рік на загальну суму 3 922 880 802 грн, в той час як за звітний (податковий) період – 2021 рік сума нарахованих та задекларованих позивачем податкових зобов`язань з податку на прибуток (рядок 17 декларації) склала 3 904 411 691 грн.
Отже, переплата податку на прибуток склала 18 469 111 грн.
Подані позивачем квартальні та річна податкові декларації за 2021 рік та уточнюючі декларації були прийняті контролюючим органом без зауважень, зареєстровані.
Відповідно до листа Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 23.09.2025 року № 18/ЗПІ-32-00-51-01-12 відповідач-1 підтвердив, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС проведено камеральні перевірки податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2021 року, півріччя 2021 року , три квартали 2021 року, 2021 року та уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за за 1 квартал 2021 року, півріччя 2021 року, поданих ПРАТ «ММК ІЦМ. ІЛЛІЧА» ( код згідно з ЄДРПОУ 00191129), акти камеральних перевірок фахівцями Міжрегіонального управління не складались.
Таким чином за результатами звітного податкового 2021 року у позивача виникла переплата з податку на прибуток підприємств на суму 18 469 111 грн.
Позивач вказує, причиною виникнення переплати податку а результатами господарської діяльності позивача у 2021 року стало те, що податок на прибуток відповідно до вимог ст. 49, 134, 137 ПК України обчислюється, декларується наростаючим підсумком з початку звітного фінансового року.
Під час складання податкових декларації за відповідні базові податкові періоди об`єкт оподаткування податком на прибуток визначається платником податку як фінансовий результат до оподаткування за звітний період, відображений у фінансовій звітності, скоригований на різниці, передбачені відповідними положеннями Податкового кодексу України (пп. 134.1.1 ПК України).
Базою для розрахунку об`єкта оподаткування податком на прибуток є фінансовий результат до оподаткування, визначений відповідно до положень бухгалтерського обліку.
Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначається у Звіті про фінансові результати (Звіті про сукупний дохід), який також позначається як форма №2.
Фінансовий результат до оподаткування в бухгалтерському обліку формується шляхом визначення різниці між доходами та витратами. 
Згідно із даних звіту про фінансові результати за 9 місяців 2021 року (що є додатком до податкової декларації за цей звітний період):
- чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2000) склав 109 443 307 тис. грн.;
- собівартість реалізованої продукції (товарів, робiт, послуг) (рядок 2500) склала 86 958 842 тис. грн.;
- адміністративні витрати (рядок 2130) - 301 658 тис. грн.;
- витрати на збут (рядок 2150) - 2 581 918 тис. грн.;
- інші операційні витрати (рядок 2180) - 325 867 тис. грн.;
Всього за даними фінансової звітності витрати товариства за 9 місяців 2021 року відповідно до показників рядків 2500+2130+2150+2180 склали 90 168 285 тис. грн.
· Фінансовий результат від операційної діяльності: прибуток (рядок 2190) склав 20 273 488 тис. грн.
Згідно із даних звіту про фінансові результати за Рік 2021 (що є додатком до податкової декларації за цей звітний період):
- чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2000) склав 146 398 329 тис. грн.;
- собівартість реалізованої продукції (товарів, робiт, послуг) (рядок 2500) склала 122 399 640 тис. грн.;
- адміністративні витрати (рядок 2130) - 425 148 тис. грн.;
- витрати на збут (рядок 2150) - 3 686 246 тис. грн.;
- інші операційні витрати (рядок 2180) - 716 114 тис. грн.;
Всього за даними фінансової звітності витрати товариства за Рік 2021 згідно показників рядків 2500+2130+2150+2180 склали 127 227 148 тис. грн.
Фінансовий результат від операційної діяльності: прибуток ( рядок 2190) склав 19 691 012 тис. грн.
Різниця між показниками рядку 2000 за 9 місяців 2021 року та за 2021 рік склала 36 955 022 тис. грн., що є показником чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) саме за 4-й квартал 2021 року.
Різниця між показниками рядків 2500+2130+2150+2180 за 9 місяців 2021 року та за 2021 рік склала 37 058 863 тис. грн, що є показником витрат підприємства за 4-й квартал 2021 року.
За наведеного, у 4-му кварталі 2021 року за даними бухгалтерського обліку витрати підприємства перевищили отриманий підприємством чистий дохід у цьому ж звітному періоді (приріст витрат за підсумками 4-го кварталу 2021 року був більшим, ніж приріст доходів порівняно із фінансовим результатом діяльності позивача у попередньому звітному періоді).
За даними бухгалтерського обліку позивача фінансовий результат від операційної діяльності (прибуток) (рядок 2190) за 2021 рік прибутковість позивача за 2021 рік зменшилась порівняно з фінансовими результатами діяльності за 9 місяців 2021 року на 582 476 тис. грн. (20 273 488 тис. грн.- 19 691 012 тис. грн.), але не був збитковим.
Так фінансовий результат позивача до оподаткування згідно рядку 2290 (прибуток) Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за Рік 2021 р. (Форма № 2) склав «+» 19 515 915 тис. грн.
Відповідно до пояснень позивача та наданої ним до суду фінансової звітності перевищення витрат над доходами підприємства у 4-му кварталі 2021 року призвело до зменшення фінансового результату до оподаткування прибутком згідно р. 2290) у фінансовій звітності за ф. № 2 за 2021 рік порівняно із цим же показником у попередньому звітному податковому періоді – 3 квартали 2021 року, а не до збитку підприємства у 4-му кварталі 2021 року.
При перевірці питання виникнення переплати податку внаслідок коригування у майбутніх періодах, судом досліджено річну податкову декларацію з податку на прибуток за 2021 рік.
В річній податковій декларації з податку на прибуток за 2021 рік у полі 3 заголовної частини декларації відсутня відмітка про попередній період, за який виправляється помилка шляхом подання поточної декларації. Серед додатків до декларації за 2021 рік відсутній додаток ВП (виправлення помилок), який складається платником у разі виправлення показників попередній звітних (податкових) періодів у поточній декларації. 
Позивач зазначив, що ним не подавалась уточнююча декларація за ІІІ квартал 2021 року, відповідачем-1 доказів протилежного до суду не надано. 
За таких обставин в ході розгляду справи з наявних у справі доказів не підтверджується виникнення у позивача переплати податку за 2021 року через коригування показників раніше поданих податкових декларацій у майбутніх періодах.
Згідно із даних інтегрованої картки платника податку в оперативному обліку податків ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» обліковується сума «надміру сплачені кошти» з податку на прибуток приватних підприємств за кодом бюджетної класифікації 11021000 у розмірі 34 647 450,57 грн.
19.04.2023 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» подало до Східного МУ ДПС по роботі з ВПП заяву №9084864895 від 19.04.2023 про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 18 469 111 грн. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок платника податку в установі банку.
Східне МУ ДПС по роботі з ВПП листом №2591/6/32-00-51-08 від 28.04.2023 повідомило позивача, що при перевірці даних інтегрованої картки позивача встановлено, що в ІКП обліковується переплата з податку на прибуток (код платежу 11021000) у розмірі 34 647 450,57 грн, яка не є сумою надміру (помилково) сплачених грошових зобов`язань в частині застосування статті 43 ПК України. Позивачем в податковій декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2021 визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток за III квартал 2021 у розмірі 1 308 545 058 грн, яке було сплачено підприємством шляхом перерахування податку на прибуток платіжним дорученням від 18.11.2021 №4500121935 на суму 1 160 463 039 грн та 148 082 019 грн зараховано з переплати, яка була наявна в ІКП станом на 19.11.2021. Таким чином позивач використав суму перерахованих коштів згідно з платіжним дорученням, зазначеним у заяві від 19.04.2023 №9084864895 для погашення самостійно задекларованої суми податкового зобов`язання за ІІІ квартал 2021. Згідно з даними ІКП з податку на прибуток по ПрАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» сума переплати станом на 20.11.2021 становила 16 178 339,57 грн. Податкові зобов`язання з податку на прибуток самостійно визначені позивачем наростаючим підсумком за рік 2021 склали 3 904 411 691 грн, тобто за IV квартал 2021 підприємством задекларовано податок на прибуток до зменшення у сумі 18 469 111 гривень. Оскільки метод визначення податку на прибуток підприємств передбачає включення до декларацій за рік показників податкової декларації попереднього періоду (3 квартали) у підприємства утворилась переплата з податку на прибуток у розмірі 18 469 111 грн через те, що податкове зобов`язання за підсумками 2021 року є меншим ніж зобов`язання за підсумками ІІІ кварталу 2021 року на 18 469 111 грн. Наявність зазначеної переплати не заперечуються контролюючим органом. Водночас, до зазначеної суми не можуть бути застосовані норми статті 43 ПК України, оскільки зазначена сума податкового зобов`язання сплачена підприємством на підставі власної декларації за 3 квартали 2021 року, а отже, зазначену суму не можна вважати надміру сплаченою. Для набуття сумами переплати статусу «надмірно сплачених грошових коштів» такі суми повинні бути сплачені платником податку понад суми нарахованих податкових зобов`язань. Відповідно до пункту 43.4 статті 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів, зокрема на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету. Зважаючи на те, що зменшення самостійно нарахованих податкових платежів (зобов`язань) шляхом коригування податку до зменшення за підсумками вищевказаних звітних періодів не може розглядатись як надмірне надходження грошових зобов`язань, зазначена сума не є сумою надміру (помилково) сплачених грошових зобов`язань в частині застосування статті 43 ПК України. Виходячи з викладеного, заява про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 19.04.2023 №9084864895 залишена Східним МУ ДПС по роботі з ВПП без виконання.
Позивач вважає, що ні ст. 43 ПК України, ні Порядком № 60 не передбачено повноважень контролюючого органу залишати заяву платника податку без виконання, підстав для відмови у поверненні позивачу вказаної суми коштів також не було, тому відповідач-1 відповідно до вимог п. 43.5 ст. 43 ПК України безальтернативно зобов`язаний був скласти і направити органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновок про повернення коштів, але замість цього безпідставно та протиправно залишив заяву позивача без виконання.
У наданих суду поясненнях позивач покликається на те, що контролюючий орган за встановленими на законодавчому рівні алгоритмами контролю перевірив достовірність задекларованої суми переплати податку на прибуток за 2021 рік та відобразив її в оперативному обліку податків як «надміру сплачені кошти».
Зазначена сума переплати податку відповідає визначенню "надміру сплачених грошових зобов`язань" наведеному в пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України, оскільки є сумою коштів, зарахованою до Державного бюджету України понад нараховані суми зобов`язань, граничний строк сплати яких настав станом на дату подання позивачем річної податкової декларації - 28.02.2022 (дата виникнення суми надміру сплаченого податку).
Статтею 43 ПК України до платника податку встановлено виключний перелік вимог (умов), які не підлягають розширеному тлумаченню контролюючим органом, у разі дотримання яких платнику за його заявою повертаються суми надміру/помилково сплачених грошових зобов`язань, а саме відсутність податкового боргу у платника податку, подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені та визначення платником податку у заяві про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені напряму перерахування коштів .
Інших вимог (умов), окрім визначених п.43.1.- 43.4. ст. 43 ПК України, для повернення платнику суми надміру сплаченого грошового зобов`язання на дату подання позивачем заяву податковий кодекс не передбачав і наразі не передбачає будь-яких додаткових умов, зокрема, проведення податкових перевірок. 
Додатково позивач зазначає, що відносно нього, його засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників не застосовувались спеціальні економічні та інші обмежувальні заходив (санкціїй) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
Тому позивач вважає, що відповідач-1 на порушення приписів ч.2 ст. 19 Конституції України та п. 43.5 ст. 43 ПК України вчинив дії, на які його не уповноважено законом - надіслав позивачу відповідь про залишення його заяви без виконання та не вчинив дій, які прямо визначені пунктом 43.5. ст. 43 ПК України - не склав і не подав до виконання органу казначейства висновок про повернення позивачу належних сум коштів з відповідного бюджету.
Оскільки відповідач-1 не виконав покладених на нього чинним законодавством обов`язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету (за відсутності підстав для відмови у поверненні коштів), чим допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань по податку на прибуток, це є підставою для нарахування пені, заявлення позовних вимог у цій справі про стягнення пені відповідно до пп. 129.1.5 п. 129.1, п. 129.4 ст. 129 ПК України за весь період даного триваючого порушення позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань по податку на прибуток.
Відповідач-1 в ході судового розгляду справи підтримав свої заперечення до позову, наполягаючи на тому, що позивач не має права на повернення з бюджету вищезазначеної суми переплати податку, оскільки ця сума не є сумою надміру сплаченого податку на прибуток в розумінні закону, оскільки сплачена позивачем добровільно за самостійно задекларованими позивачем податковими зобов`язаннями за ІІІ кв. 2021 року і на момент сплати не була переплатою. 
Крім того, відповідач-1 наполягає на повторності заявлених позивачем у цій справі вимог про стягнення пені, зазначаючи, що такі ж вимоги розглядаються у іншій справі № 160/20359/23, наполягає на пропущенні позивачем строку звернення до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним у відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України, Кодекс), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (тут і надалі по тексту у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.6.1. ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно п. 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Якщо згідно з правилами, визначеними цим Кодексом, податкова звітність з окремого податку складається наростаючим підсумком, податкова декларація за результатами останнього податкового періоду року прирівнюється до річної податкової декларації. У такому разі річна податкова декларація не подається (п.46.3 ст. 46 ПК України).
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податку на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до п. 137. 1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Пунктом 137.4. вказаної статті визначено, що податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім виробників сільськогосподарської продукції, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.
Згідно із затвердженої Наказом Мінфін України від 20.10.2015 № 897 форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств значення рядка 19 декларації з податку на прибуток може бути як позитивним, так і від`ємним (на це вказує назва самого рядка 19). 
Позитивне значення показує розраховану суму податку на прибуток, яку необхідно сплатити до бюджету за підсумками останнього звітного податкового періоду;
Від`ємне значення відображає розраховану суму переплати за підсумками останнього звітного періоду.
З наведеного вище можна зробити висновок, що жодною нормою податкового законодавства не передбачена незмінність суми задекларованого грошового зобов`язання, навпаки, такі показники є динамічними та змінюються (можуть змінюватися) в кожний податковий період відповідного податку (збору), саме так5а дінамічність закладена в принцип наростаючого підсумку декларування податку на прибуток в залежності від фінансового результату діяльності платника податку в кожному звітному податковому періоді протягом календарного року. 
При цьому на законодавчому рівні закріплено можливість виникнення суми надміру сплаченого податку на прибуток, в тому числі за самостійно нарахованими/скорегованими платником податку податковими зобов`язаннями як один із можливих законних варіантів фінансового результату діяльності платника податку на прибуток ( про що свідчить варіативність значення рядка декларації «+/-»).
Суд враховує, що всі подані позивачем податкові декларації з податку на прибуток за 2021 рік (як квартальні, уточнюючі декларації, так і річна за 2021 рік) були прийняті відповідачем-1 без зауважень та у відповідності до ст. 76 ПКУ пройшли обов`язкову камеральну перевірку. 
При цьому контролюючим органом в ході камеральної перевірки податкових декларацій позивача порушень, методологічних, арифметичних, логічних помилок та неузгодженостей складення податкових декларацій за базові звітні податкові періоди у 2021 році, в тому числі і річної декларації за 2021 рік не встановлено, оскільки акти камеральної перевірки не складались (що підтверджується листом Східного МУ ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.09.2025 за вих. № 18/ЗПІ-32-00-51-01-12).
Відповідач-1, керуючись нормами Податкового кодексу, правилами та методологією бухгалтерського обліку, нормами Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, задекларовану позивачем суму надміру сплаченого податку на прибуток за 2021 рік перевірив за встановленими автоматизованими алгоритмами арифметичного та логічного контролю, піддав попередньому та загальному контролю, вніс як достовірну до показників відповідної підсистеми оперативного обліку податків, що забезпечує обробку звітності та платежів, відобразив в інтегрованій картці платника податків в розділі «стан розрахунку з бюджетом» за податком на прибуток в стовбці «надміру сплачені суми».
Згідно із п.1 розділу ІІ Порядку № 5 для забезпечення ведення оперативного обліку податків, зборів, платежів, єдиного внеску в ІКС ДПС відкриваються ІКП за кожним кодом класифікації доходів бюджету / технологічним кодом єдиного внеску щодо кожного платника, територіального органу ДПС, що відповідає місцю обліку платника або обліку об`єкта оподаткування, коду території територіальної громади згідно з Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад.
ІКП містить інформацію про первинні показники оперативного обліку, облікові операції та первинні показники оперативного обліку, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Відповідно до п.2 розділу І Порядку № 5 оперативний облік податків ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку та методологічних засадах, встановлених Податковим кодексом України (далі - Кодекс) та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Отже, виходячи з вищенаведених положень ПК України, Порядку № 5 умовою формування суми надміру сплачених сум податку на прибуток в інтегрованій картці платника податку (ІКПП) є наявність сум коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Відповідно до пп. 17.1.10. п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із пп. 14.1.115 п. 14.1. ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Приписи пп. 17.1.10 п. 17.1 чт. 17, пп. 14.1.115 п. 14.1. ст. 14 ПК України не містять законодавчих обмежень/заборон повернення суми надміру сплаченого податку, який виник внаслідок самостійного декларування платником податку на прибуток наростаючим підсумком.
Цими нормами право платника на повернення надміру сплачених сум податків не ставиться в залежність від підстав (причин) виникнення суми надміру сплаченого податку, не обмежується, виключається у випадку, якщо надмірна сплата податку виникла за самостійно обчисленими і сплаченими платником податковими зобов`язаннями.
Згідно з визначеним у пп. 4.1.4. ст. 4 ПК України принципом презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначено статтею 43 ПК України.
Станом на дату звернення позивача із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені статтею 43 ПК України було встановлено наступні умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені;
«43.1. Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
43.2. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на рахунок такого платника податків у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
43.3. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.
43.4. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.
43.5. Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.
43.6. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.»
Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, статтею 43 ПК України також не встановлено жодних обмежень повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, якщо така переплата виникла за самостійно обчисленими та задекларованими платником податку грошовими (податковими) зобов`язаннями.
Вже після звернення позивачем до відповідача-1 із заявою від 19.04.2023 року щодо повернення надміру сплачених коштів пункт 43.1 ст. 43 ПК України було доповнено новим абзацем другим наступного змісту:
«Не підлягають поверненню помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань та пені платникам податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій (пункт 43.1 статті 43 доповнено цим абзацом другим згідно із Законом № 3317-IX від 10.08.2023; із змінами, внесеними згідно із Законом № 3813-IX від 18.06.2024, тобто після виникнення спірних правовідносин).
Згідно із ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.
Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії врегульовані "Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 за №787 (надалі по тексту також Порядок №787) (тут і надалі по тексту у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до термінів, наведених у розділі 1 Порядку № 787, надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання;
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 787 повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення платіжних інструкцій для здійснення внутрішніх операцій.
Повернення (перерахування) платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або небанківських надавачів платіжних послуг, або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників.
Пунктом 4 розділу І Порядку № 787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до державного бюджету платежів в іноземній валюті здійснюється у валюті платежу з валютних рахунків Казначейства, відкритих на ім`я Казначейства в банках, або у гривневому еквіваленті іноземної валюти, розрахованому за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату повернення коштів з бюджету, з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, про що платник зазначає у своїй заяві. повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті, перерахування компенсації здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Згідно із абзацем 3 пункту 5 розділу І Порядку №787 у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341.повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Механізм інформаційного обміну: між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДПС; між територіальними органами ДПС та місцевими фінансовими органами в процесі погодження електронних висновків та/або електронних повідомлень про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами визначається "Порядком інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 за №60 (надалі по тексту також Порядок №60) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 60 ( в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі податкова декларація)), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Заява може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №60 встановлено, що у заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок), та визначає напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються: на поточний рахунок платника податку в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, незалежно від виду бюджету; у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.
За приписами пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 60, після надходження до територіального органу ДПС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення (далі Журнал), який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.
Внесення до Журналу інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді, здійснюється працівником підрозділу, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу.
Журнал містить, зокрема, такі дані: податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); найменування або прізвище, ім`я, по батькові (для фізичних осіб); дата та номер заяви про повернення коштів; назва помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу; сума помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу; дата сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок); напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються, тощо.
Заява платника, внесена до Журналу, розглядається структурними підрозділами територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу та погашення боргу.
В той же час, в силу вимог пункту 5 розділу ІІІ Порядку № 60, якщо за результатами розгляду заяви підрозділом територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, встановлено правомірність повернення коштів, працівник цього підрозділу вносить до Журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів.
Внесення до Журналу відмітки про правомірність повернення коштів здійснюється не пізніше 18:00: дев`ятого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви у разі повернення платежів, належних державному бюджету; одинадцятого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви у разі повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами.
У разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.
Згідно пункту 7 розділу ІІ Порядку №60, на заяви, щодо яких у Журналі встановлено відмітки підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, здійснюється накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) цих підрозділів у строки, визначені в абзацах другому-четвертому пунктів 5, 6 цього розділу.
Інформація про повернення, щодо якого у Журналі здійснено накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) підрозділів територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, автоматично вноситься до Реєстру узгоджених повернень, який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.
Формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДПС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень.
На кожний сформований електронний висновок накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував висновок, керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС та кваліфікована електронна печатка такого органу.
Кваліфіковані електронні підписи та кваліфікована електронна печатка накладаються: за платежами, сплаченими на єдиний рахунок, - не пізніше 18:00 другого робочого дня після надходження до територіального органу ДПС заяви; за платежами, належними державному бюджету,- не пізніше 16:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви; за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами,- не пізніше 18:00 восьмого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви (пункт 8 розділу ІІІ Порядку №60).
Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Порядку №60, електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім платежів, які сплачені у 2016 році до місцевих бюджетів населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України (далі - непідконтрольні території), та акцизного податку з виробленого в Україні та ввезеного на митну територію України пального), направляються до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.
Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством передбачено право платника податків на повернення помилково сплачених сум податкових зобов`язань та порядок реалізації такого права шляхом звернення з відповідною заявою до контролюючого органу.
Водночас зазначеному праву платника кореспондує обов`язок податкового органу скласти і подати до органів Казначейства висновок про повернення платежів, належних місцевим бюджетам.
При цьому обов`язковою передумовою повернення платнику податків помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 статті 43 ПК України.
Суд акцентує увагу, що податковим органом в листі № 2591/6/32-00-51-08 від 28.04.2023 не констатовано про наявність у позивача податкового боргу, подання платником податків заяви про повернення коштів більше ніж 1095 днів від дня виникнення переплати чи не відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 статті 43 ПК України.
В той же час у даному листі не наведено законодавчо визначених підстав вважати неправомірним повернення позивачу коштів, з огляду на обов`язкові умови повернення суми надміру сплачених коштів, визначених статтею. 43 ПК України.
Статтею 43 ПК України до платника податку встановлено виключний перелік вимог (умов), які не підлягають розширеному тлумаченню контролюючим органом, у разі дотримання яких платнику за його заявою повертаються суми надміру/помилково сплачених грошових зобов`язань.
У спірних правовідносинах позивач дотримав вимог, визначених ст. 43 ПК України для повернення йому суми надміру сплаченого податку на прибуток за 2021 рік, тому правових підстав для відмови позивачу у поверненні зазначених коштів не вбачається.
А саме, як на момент подання позивачем заяви, так і на дату розгляду справи у позивача відсутній податковий борг, заява подана в межах 1095 днів з дати виникнення переплати податку та містить визначення напрямку повернення коштів – зарахування коштів на поточний рахунок позивача. Відповідачем-1 доказів на спростування даних обставин не надано.
Інших вимог для повернення платнику податку суми надміру сплачених коштів законом не передбачено.
Системний аналіз положень п.43.5 ст. 43 ПК України та пункту 5 розділу 3 Порядку № 60 свідчить, що законодавцем передбачено наступні варіанти дій контролюючого органу за результатами опрацювання заяви платника податку про повернення з бюджету помилково та/або надміру сплачених сум:
-складення та направлення органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення коштів – у разі встановлення правомірності повернення відповідної суми коштів;
-направлення платнику податку письмового повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови - у разі не встановлення правомірності поверненні коштів.
Вчинення такої дії, як залишення заяви платника без виконання ні ст. 43 ПК України, ні Порядком № 60 не передбачено.
Крім того, за встановлених фактичних обставин відповідачем-1 не доведено неправомірності повернення коштів позивачу як підстави для відмови у поверненні коштів. 
За наведеного суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем-1 залишаючи заяву платника податків без виконання, діяв не в порядку та не у спосіб, визначені законом.
Крім того, відповідач-1 не виконав покладених на нього чинним законодавством обов`язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету - за відсутності підстав, визначених законом для відмови позивачу у поверненні коштів. Відповідно відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність, чим порушено право позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань по податку на прибуток у порядку та у строки, визначені законом.
Внаслідок чого є наявним факт прострочення з повернення позивачу належної йому суми надміру сплаченого податку на прибуток.
Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок неповернення йому відповідної суми надміру сплаченого податку у встановленому у порядку та надає платнику податку законні підстави для нарахування та стягнення з державного бюджету пені на суму такої заборгованості .
При цьому факт неповернення надміру сплаченого податку, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені за період існування такої заборгованості по дату повернення надміру сплаченого податку.
Виходячи із системного аналізу норм статті 43 ПК України, держава в особі відповідних державних органів з метою повернення платнику податку помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання та пеню зобов`язана виконати певний комплекс дій протягом законодавчо встановленого строку. 
Право платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені повинно бути реальним і забезпечуватись практичною можливістю його реалізації, в тому числі, шляхом звернення до суду. 
При цьому у випадку несвоєчасного повернення платнику податку помилково та/або надміру сплачених до бюджету грошових зобов`язань законодавець передбачив нарахування та сплату на користь платника податку пені. 
Так відповідно до термінів, наведених в п.14.1. ст. 14 ПК України, а саме: пп. 14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пеня є платою за порушення термінів сплати грошового зобов`язання. Порядок розрахунку пені викладено у главі 12 ПК України (зокрема у ст. 129 ПК України)
Згідно з підпунктом п. 129.1.5 пункту 129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.
Відповідно до абзацу першого пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Відповідно до п. 6.1. ст. 6 ПКУ податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Тобто передумовою та підставою початку нарахування пені у даному спорі є невиконання контролюючим органом обов`язку з повернення суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань протягом строку, визначеного п.43.5 ст. 43 ПК України.
Згідно із п.41) ст. 2 Бюджетного кодексу України платіж - виконання бюджетних, боргових, гарантійних чи податкових зобов`язань, що виникли в поточному або попередніх бюджетних періодах.
Відповідно платежі до бюджету - це кошти, які юридичні та фізичні особи зобов`язані сплачувати до державного бюджету, включаючи податки, збори, мито та інші обов`язкові платежі, встановлені законодавством.
З огляду на вищезазначене, застосований у пп. 129.1.5 ст. 129 ПК України у словосполученні «у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів» термін «платежів» охоплює і суми податків, надміру чи помилково сплачених до бюджету.
Порядок сплати пені на користь платника податку врегульовано пунктом 131.4. статті 131 ПКУ, яким визначено, що нараховані суми пені на користь платника податку виплачуються йому в порядку, передбаченому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.
Цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Згідно п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
За наведеного, Податковим кодексом України встановлено право платника податків на нарахування пені на суму несвоєчасно повернутого надміру сплаченого податку з моменту виникнення прострочення даного платежу до дня його погашення включно.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування приписів пп.129.1.5 п.129.1 сь.129 ПК України у подібних правовідносинах наведено Верховним Судом у постанові від 19.10.2022 у № 640/18646/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107036390), а саме: «Таким чином, враховуючи, що надміру сплаченими податками є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (пп. 14.1.115. п. 14.1. ст. 14 Кодексу), шляхом співставлення сум грошових зобов`язань, задекларованих позивачем як податок на прибуток підприємств, та сум коштів, сплачених платіжними дорученнями №440 від 16.12.2020 (на суму 2 190 859 311, 31 грн) та № 442 від 16.12.2020 (на суму 1 077 890 449,55 грн), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі суми є надміру сплаченим податком на прибуток підприємств…
Неоформлення відповідачем висновку про наявність у позивача надміру сплаченого податку на прибуток підприємств органу казначейства до закінчення двадцятиденного строку від дати отримання ним заяви № 01/01/13/05/03-02-01/1597 від 27.05.2021 свідчить про те, що відповідач припустився бездіяльності, що суперечить вимогам п. 43.5. ст. 43 ПК України. Більш того, відмова відповідача в оформленні висновку порушила принцип пропорційності, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності відповідача у позивача виникло право на нарахування і стягнення пені за порушення строку оформлення такого висновку.
Таким чином, враховуючи, що ПК України передбачено відповідальність контролюючого органу за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п. 43.5. ст. 43 Кодексу), передбачено нарахування пені у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів (пп. 129.1.5. п. 129.1. ст. 129 Кодексу), а повернення надміру сплачених платежів є неможливим за відсутності висновку контролюючого органу, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для нарахування і стягнення з відповідача пені за прострочку оформлення висновку, виходячи з розрахунку, наданого позивачем, з огляду на відсутність у даній справі спору щодо правильності такого розрахунку та кількості днів прострочення.».
За фактичних обставин, станом на дату звернення позивачем із позовом у даній справі позивачу не повернуто з Державного бюджету належну йому суму коштів, що становить суму надміру сплаченого податку на прибуток за 2021 рік саме внаслідок протиправної бездіяльності відповідача-1, яка продовжується.
Тому приводом (підставою) звернення до суду в цій справі із вимогами про стягнення пені є триваюча бездіяльність держави в особі контролюючого органу, яка полягає у невиконанні передбаченого п. 43.5. ст. 43 ПК України обов`язку в підготовці та поданні до органу казначейства висновку про повернення суми надміру сплаченого податку на прибуток.
За наведеного, бездіяльність контролюючого органу щодо не подання до органу казначейства висновку про повернення позивачу суми надміру сплаченого податку, починаючи з 03.05.2023 року, є триваючим правопорушенням, що фактично позбавляє платника податків права на вільне володіння майном (коштами) протягом значного часу, яке не було усунуто на дату подання позову у цій справі.
Щодо доводів відповідача-1 про пропущення позивачем строку звернення до суду із цим позовом, передбаченим ч.2 ст. 122 КАС України, суд зауважує, що дане питання судом розглянуто в межах клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду, яке залишено судом без задоволення.
Відповідачем-1 під час розгляду справи по суті інших доводів, ніж ті, що були наведені ним у вищезазначеному клопотанні, які потребували б додаткової оцінки судом, не наведено.
Щодо доводів відповідача -1 про те, що у цій справі заявлені позивачем вимоги повторюють вимоги щодо стягнення пені, заявлені у справі № 160/20359/23.
Згідно із долученого до матеріалів цієї справи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 року у справі № 160/20359/23, у справі № 160/20359/23 позивачем було заявлено вимоги про стягнення пені на суму неповернення надміру сплаченого податку за наступні періоди прострочення: з 03.05.2023 по 31.07.2023 та з 18.03.2025 по 17.09.2025 року.
У поточній справі пеню заявлено до стягнення за період з 13.02.2024 по 12.08.2024 року, тому заявлені у цій справі вимоги про стягнення пені не повторюють вимоги щодо стягнення пені, заявлені у справі № 160/20359/23, оскільки пеня стягується за різні періоди триваючого по поточний час прострочення.
Що стосоується розрахунку пені, суд зазначає, що розмір пені для випадку, передбаченого в п. 43.5. ст. 43 Кодексу прямо не встановлений, у зв`язку з чим пеня підлягає нарахуванню в розмірі, визначеному в п. 129.4. ст. 129 Податкового кодексу України.
Згідно із наведеного позивачем розрахунку пеня нарахована з 13.02.2024 по 12.08.2024 року – 182 днів прострочення з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день, а саме:
за період з 13.02.2024 – 14.03.2024, кількість днів прострочення становила 31 кален.день, облікова ставка НБУ становила 15%, сума пені склала 281 578,25 грн.
за період з 15.03.2024 – 25.04.2024, кількість днів прострочення становила 42 кален.день, облікова ставка НБУ становила 14.5%, сума пені склала 368 776,67 грн.
за період з 26.04.2024 – 13.06.2024, кількість днів прострочення становила 49 кален.день, облікова ставка НБУ становила 13,5%, сума пені склала 400 567,77 грн.
за період з 14.06.2024 – 12.08.2024, кількість днів прострочення становила 60 кален.день, облікова ставка НБУ становила 13%, сума пені склала 472 324,81 грн.,
разом -1 523 247,50 грн.
Суд перевірив розрахунок пені, проведений позивачем у позовній заяві, вважає його вірним та обґрунтованим.
Щодо питання про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів абз.2 п.43.1 ст. 43 ПК України.
З матеріалів справи слідує, що 22 11.2024 року під час апеляційного розгляду цієї справи на першому колі її розгляду відповідач -1 подав до суду додаткові пояснення щодо застосування санкцій до позивача, на підтвердження чого наведено таку інформацію.
Засновником ПРАТ «ММК ім. Ілліча» (код ЄДРПОУ 00191129) є: 100% Metinvest Management B.V. країна – Нідерланди, який на 100% належить Metinvest B.V. країна Нідерланди. 
Кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи є ОСОБА_1 , громадянство: Україна. Тип бенефіціарного володіння: Непрямий вирішальний вплив. Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу (непрямий вплив): 76.24%. 
Metinvest B.V., належить:
- 71,24% - компанії SCM (SYSTEM CAPITAL MANAGEMENT) LIMITED (СКМ (СИСТЕМ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ) ЛІМІТЕД), Кіпр, реєстраційний номер НЕ 137516; 5% - компанії CLARENDALE LIMITED (КЛАРЕНДЕЙЛ ЛІМІТЕД), Кіпр, реєстраційний номер НЕ 288119. Кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), Україна, тип бенефіціарного володіння – непрямий вирішальний вплив, відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу (непрямий вплив) – 76,24%.
- 23,76% - компанії SMART STEEL LTD (СМАРТ СТІЛ ЛТД), Кіпр, реєстраційний номер НЕ 173605, якою на 99,99% володіє SMART HOLDІNG (CYPRUS) LTD (СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) (Кіпр), реєстраційний номер НЕ 303560. Корпоративними правами (акціями) SMART HOLDІNG (CYPRUS) LTD на 100% володіють наступні трасти:- на 80% SMART TRUST (СМАРТ ТРАСТ), реєстраційний номер TRUST.2206;- на 20% STEP TRUST (СТЕП ТРАСТ), реєстраційний номер TRUST.2214.
Управителями відповідних трастів є наступні особи:- SMART TRUST (СМАРТ ТРАСТ) є 85% Andreas Sofokleous ( ОСОБА_2 ) та 15% ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) через PROTEAS TRUSTEE SERVICES LTD (ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСІЗ ЛТД, реєстраційний номер HE 351921, а також ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) нерезиденти, країна – Кіпр;- STEP TRUST (СТЕП ТРАСТ) є 85% ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та 15% ОСОБА_11 ( ОСОБА_2 ) через PROTEAS TRUSTEE LTD (ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД, реєстраційний номер НОМЕР_3 , нерезиденти, країна Кіпр. 
За даними Державного реєстру санкцій щодо: 
1) - Протеас Трасті Сервісіз Лтд (Proteas Trustee Services Ltd), країна реєстрації Республіка Кіпр. Унікальний номер у реєстрі Департаменту реєстрації компаній та інтелектуальної власності Республіки Кіпр – HE 351921. Місце реєстрації – Республіка Кіпр, м. Лімасол (Arch. Makariou III, 155, Proteas House, Floor 5, 3026, Limassol, Cyprus).
- Протеас Трастіс Лтд (Proteas Trustees Ltd), країна реєстрації – Республіка Кіпр. Унікальний номер у реєстрі Департаменту реєстрації компаній та інтелектуальної Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.12.2024 9 власності Республіки Кіпр – HE 329084. Місце реєстрації – Республіка Кіпр, м. Лімасол (Arch. Makariou III, 155, Proteas House, Floor 5, 3026, Limassol, Cyprus) 
у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Санкції введено в дію на підставі позицій 1 та 2 Додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 8 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 8 жовтня 2024 року № 698/2024, терміном на 10 років, а саме до 08.10.2034 року.
2) - ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Громадянство Республіка Кіпр. Паспорт громадянина Республіки Кіпр – НОМЕР_4 ;- ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . Громадянство – Республіка Кіпр;- ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство – Республіка Кіпр;- ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 . Громадянство – Республіка Кіпр.- Софоклеус Харула ( ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 . Громадянство – Республіка Кіпр. Паспорт громадянина Республіки Кіпр – НОМЕР_5 
у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Санкції введено в дію на підставі позицій 73, 74, 76, 77, 78 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 8 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 8 жовтня 2024 року № 698/2024, терміном на 10 років, а саме до 08.10.2034 року. 
Відповідно до даних інтернет-порталу Orbis (orbiseurope.bvdinfo.com) акціями підприємства ПРАТ «ММК ім. Ілліча» - 100% Metinvest Management B.V. країна – Нідерланди, який на 100% належить ОСОБА_24 країна – Нідерланди Metinvest B.V., належить:
- 71,24% - компанії SCM (SYSTEM CAPITAL MANAGEMENT) LIMITED (СКМ (СИСТЕМ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ) ЛІМІТЕД), Кіпр, реєстраційний номер НЕ 137516- 5% - компанії CLARENDALE LIMITED (КЛАРЕНДЕЙЛ ЛІМІТЕД), Кіпр, реєстраційний. 
Кінцевий бінефіціарний власник - ОСОБА_1 , Україна, відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу (непрямий вплив) – 76,24%.
- 23,76% компанії METINVEST B.V. володіє компанія SMART STEEL LTD (СМАРТ СТІЛ ЛТД), якою володіє SMART HOLDING (CYPRUS) LTD (СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД, що на 100% належить ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ). 
Водночас за даними Державного реєстру санкцій щодо ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 , податковий номер НОМЕР_6 ) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Санкції введено в дію на підставі позиції 1 Додатку до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01 грудня 2022 року «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 1 грудня 2022 №820/22 (в редакції рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 січня 2023 року «Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 24 січня 2023 року №43/2023 (з урахуванням змін внесених Указом Президента України від 24 червня 2024 року №376/2024), терміном на 5 років, а саме до 24.06.2029 року.
На підстав чого відповідач-1 зазначав, що повернення надмірно сплаченого податку на прибуток та пені суперечить меті застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», що полягає у захисті національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальній цілісності України, її економічній самостійності, прав, свобод, та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.
На підтвердження вищенаведених обставин відповідч-1 надав до суду апеляційної інстанції вищезазначені додатки до рішень Ради національної безпеки і оборони України про застосування санкцій.
Надаючи оцінку вищенаведеним доводам відповідача-1, суд виходить із того, що відповідно до абзацу другого пункту 43.1 с т. 43 ПК України не підлягають поверненню помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань та пені платникам податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій. 
Дослідивши надані відповідачем-1 докази, суд звертає увагу на те, що згідно із абзацем другим п. 43.1 ст. 43 ПК України наведено виключений перелік осіб, застосування санкцій до яких має наслідком те, що платнику податку протягом строку дії таких санкцій не повертаються помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань та пеня:
1) сам платник податків, який подав заяву про повернення коштів в порядку, передбаченому ст. 43 ПК України;
2) засновники (учасники) платника податку;
3) кінцевій бенефіціарні власники.
Відповідно до наданої відповідачем-1 структури власності ПРАТ «ММКІ ІМ.ІЛЛІЧА» та відповідно до наведеної самим відповідачем-1 інформації згадувані ним підсанкційні особи не є ні засновниками, ні учасниками, ні кінцевими бенефіціарними власниками позивача. 
Доказів накладення на визначених у п. 43.1 ст. 43 ПК України осіб, а саме платника податку, та/або щодо його засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників відповідачем-1 не надано.
Свою чергою застосування санкцій до зазначених відповідачем-1 осіб не є підставою для застосування до спірних правовідносин положень абзацу другого п. 43.1 ст. 43 ПК України з огляду на таке.
Відповідно до преамбули Конституції України, вона є основним Законом України.
Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Рішенням Конституційного Суду України від 26.01.2011 №1-рп/2011 зазначено наступне: «Конституцією України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58). Конституційний Суд України вважає, що вказані положення Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи». Тобто Конституційним Судом України було детерміновано два принципи дії законів у часі: а) принцип безпосередньої дії законів у часі (поширення дії нормативно-правових актів тільки на відносини, які виникли після набуття ними чинності); б) принцип зворотної дії законів у часі (поширення дії нормативно-правових актів на відносини, які мали місце до набрання ними чинності, тільки у тому випадку, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи).
Таким чином, закони або підзаконні нормативно-правові акти мають зворотну дію у часі (без спеціальної вказівки про це в самих нормативно-правових актах) лише в тому випадку, якщо вони: а) пом`якшують відповідальність особи; б) скасовують відповідальність особи.
В той же час, у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/1999 сформована позиція, відповідно до якої надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
На момент звернення позивача із заявою про повернення коштів та на дату надання відповідачем-1 відповіді про залишення даної заяви без розгляду, тобто на 28.04.2023 року Податковий кодекс України не передбачав статті 21-1 та норми, передбаченої абзацем другим п. 43.1 ст. 43 ПК України. 
Відповідач-1 у своєму листі від 28.04.2023 №2591/6/32-00-51-01-08 про залишення заяви позивача без розгляду не наводив обґрунтування щодо наявності відносно позивача санкцій як підстави для відмови у поверненні суми надміру сплаченого податку
Відповідно до принципу дії закону у часі приписи ст. 21-1 та абзацу другого п. 43.1. ст. 43 ПКУ не поширюються на спірні правовідносини, які виникли до прийняття та набрання чинності законів № 3317-IX від 10.08.2023; № 3813-IX від 18.06.2024, якими ці норми були включені до податкового кодексу та в подальшому змінені.
Згідно із пунктом 17.3. ст. 17 ПК України (яким дану статтю Кодексу було доповнено згідно із Законом № 3317-IX від 10.08.2023) права платника податку, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, можуть бути обмежені у разі застосування до платника податків спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
Відповідно до статті 1 Закону України «Про санкції» з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).
Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, до іноземців, осіб без громадянства, суден, повітряних суден, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність, а санкції у виді позбавлення державних нагород - проти будь-яких нагороджених осіб, зазначених у частині четвертій статті 3 цього Закону.
Згідно із ч.1 ст. 4 Закону України «Про санкції» видами санкцій згідно з цим Законом є, зокрема зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань ( п.5 ч.1).
Відповідно до ч.5 ст. 4 вказаного Закону реалізація санкцій щодо особи, щодо якої застосовано санкції, у сфері відносин, які регулюються Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, забезпечується контролюючим органом шляхом здійснення заходів, передбачених пунктом 21-1.1 статті 21-1 Податкового кодексу України.
Згідно із положень ч.2,3 ст. 5 Закону України «Про санкції» рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо іноземної держави або невизначеного кола осіб певного виду діяльності (секторальні санкції), передбачених пунктами 1, 2-5, 13-15, 17-19, 24-1, 25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України, вводиться в дію указом Президента України та затверджується протягом 48 годин з дня видання указу Президента України постановою Верховної Ради України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту прийняття постанови Верховної Ради України і є обов`язковим до виконання.
Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, суден, повітряних суден, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.
Тобто даним Законом передбачено застосування секторальних та персональних санкцій.
Згідно із статтю ПК України, якою Кодекс було доповнено згідно із Законом № 3317-IX від 10.08.2023:
21-1.1. Контролюючі органи виконують рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийняті у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", шляхом здійснення таких заходів: анулювання ліцензій на право здійснення діяльності у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - у разі застосування санкції щодо анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності; відмова/зупинення у поверненні помилково та/або надміру сплачених сум податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пені, штрафів - у разі застосування санкції щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; відмова в наданні розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), а також у прийнятті рішення про перенесення строків сплати розстрочених (відстрочених) сум - у разі застосування санкції щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; зупинення/відмова в наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість - у разі застосування санкції щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.
21-1.2. Підставою для здійснення контролюючим органом заходів, визначених пунктом 21-1.1 цієї статті, є рішення про застосування (внесення змін) спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийняте у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
Податковий кодекс України не містить визначення понять «засновник/учасник» та «кінцевий бенефіціарний власник».
Згідно із п. 5.3. ст. 5 ПКУ інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Відповідно до підпункту 14.1.241-1. пункту 14.1. статті 14 ПК України термін «кінцевий бенефіціарний власник» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Згідно із ч.2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, крім іншого:
8) перелік засновників (учасників) (крім акціонерних товариств, громадських формувань, товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, частки яких обліковуються в обліковій системі часток) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або паспортного документа іноземця чи документа, що посвідчує особу без громадянства, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний (реєстраційний, обліковий) номер (код) у країні реєстрації, якщо засновник - юридична особа; інформація для здійснення зв`язку із засновником (учасником) юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти);
9) інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім юридичних осіб, зазначених у частині восьмій статті 5-1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"): прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства (підданства), а в разі, якщо кінцевий бенефіціарний власник-іноземець є громадянином (підданим) декількох країн, - усі країни його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), а також повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником, характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу).
У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа, вноситься відмітка про зазначення у структурі власності юридичної особи обґрунтованої причини його відсутності.
У разі зміни кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи державна реєстрація змін до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи проводиться протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких змін.
У випадках, встановлених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", до Єдиного державного реєстру вноситься відмітка про можливу недостовірність інформації про кінцевого бенефіціарного власника або структуру власності юридичної особи;
9-1) структура власності та інформація про структуру власності юридичної особи (крім юридичних осіб, зазначених у частині восьмій статті 5-1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства.
Відповідно до останнього абзацу ч.1 , ч.2 ст. 1 2 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» терміни "кінцевий бенефіціарний власник" та "структура власності" вживаються у значенні, наведеному у Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". 
Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Господарському, Цивільному кодексах України та інших законодавчих актах.
Згідно із ч.1 ст. 961 Цивільного кодексу України (далі по тексту -ЦКУ) права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. 
Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи (ч.2 ст. 961 ЦКУ).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерами товариства можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства.
Згідно із ч.1, 2 ст. 22 вказаного Закону акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо відповідного акціонерного товариства. Усі акції товариства є іменними та існують виключно в електронній формі.
Відповідно до абзаців 1, 2 ч.1. ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в електронній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах, що відкривається депозитарною установою, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.
Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.
Відповідно до термінів, наведених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (Закон № 361):
30) кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.
Кінцевим бенефіціарним власником є:
для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);
для трастів, утворених відповідно до законодавства країни їх утворення, - засновник, довірчий власник, захисник (за наявності), вигодоодержувач (вигодонабувач) або група вигодоодержувачів (вигодонабувачів), а також будь-яка інша фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність трасту (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);
для інших подібних правових утворень - особа, яка має статус, еквівалентний або аналогічний особам, зазначеним для трастів.
Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.
Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.
При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.
58) структура власності - документально підтверджена система взаємовідносин фізичних та юридичних осіб, трастів, інших подібних правових утворень, що дає змогу встановити всіх кінцевих бенефіціарних власників, у тому числі відносини контролю між ними, або відсутність кінцевих бенефіціарних власників.
При цьому вирішальний вплив визначається за кількісним критерієм володіння (пряме/непряме) фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.
Фізична особа, яка прямо або непрямо володіє часткою статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи у розмірі, меншому 25 відсотків, в розумінні закону не є кінцевим бенефіціарним власником такої юридичної особи.
Згідно із наданої відповідачем-1 структури власності єдиним акціонером позивача є компанія Metinvest Management B.V., інші акціонери відсутні.
Відповідно до структури власності позивача та витягу з ЄДР, наявних в матеріалах справи, кінцевим бенефіціарним власником ПРАТ «ММК ІМ ІЛЛІЧА» є ОСОБА_29 , громадянство: Україна, адреса: АДРЕСА_1 , тип бенефіціарного володіння: Непрямий вирішальний вплив, відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу (непрямий вплив): 76.24.
При цьому вказані відповідачем-1 юридичні та фізичні особи (підсанкційні особи) не є засновниками (учасниками) та кінцевими бенефіціарними власниками ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА», не здійснюють прямий або непрямий вирішальний вплив на позивача будь-яким із способів, що визначені Законом № 361, і відповідно, застосовані до зазначених відповідачем осіб санкцій не мають підстав для поширення чи їх застосування безпосередньо до ПРАТ «ММК ІМ ІЛЛІЧА» .
При цьому учасники, управителі компанії Smart Steel Ltd, які є підсанкційними особами, безпосередньо не є ані учасниками, ані кінцевими бенефіціарними власниками позивача, що виключає можливість застосування до позивача приписів абз.2 п.43.1 ст.43 ПК України.
Крім того вказані підсанкційні особи не здійснюють прямого та/або непрямого вирішального впливу на діяльність Metinvest Management B.V. (Нідерланди) та через Metinvest Management B.V. (Нідерланди) на ПРАТ «ММК ІМ ІЛЛІЧА», оскільки Smart Steel Ltd має опосередковане право голосу у Metinvest B.V. через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб (Нідерланди) лише у розмірі лише 23,76 %, тобто не здійснює непрямого вирішального впливу на позивача, не є кінцевими бенефіціарними власниками позивача у розумінні законодавства України.
Що стосується застосування персональних санкцій до ОСОБА_27 суд зазначає таке
В структурі власності ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» ОСОБА_27 не вказаний, інших доказів, якими б підтверджувалась інформація відповідача-1 про істотну пряму чи опосередковану участь даної підсанкційної особи у володінні і праві голосу в управлінні ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»
Також є безпідставними посилання відповідача на інформацію з інтернет-порталу Orbis (orbiseurope.bvdinfo.com), з огляду на те, що:
- така інформація відсутня в матеріалах справи;
- не передбачена національним законодавством як офіційна, 
-інтернет-портал ORBIS не є джерелом верифікованих офіційних даних та інформації, та не є реєстром іноземної держави. Використання подібних не верифікованих та не регламентованих законодавством України даних не може слугувати належним та достовірним джерелом доказів та інформації.
За наведеного, відповідач-1 не доввів наявності підстав для висновку про відсутність у позивача права на повернення суми надміру сплаченого податку відповідно до абзацу другого п. 43.1 ст. 43 ПК України .
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд зробив висновок, що позов належить задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається із платіжного доручення № 4500002146 від 13.08.2023 ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» сплачено судовий збір у розмірі 18 278,97 грн.
З огляду на те, що суд зробив висновок про задоволення позову, то підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС України судовий збір у розмірі 18 278,97 грн.
Керуючись ст. 139, 241-244, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ЄДРПОУ00191129, місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) до відповідач-1: Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 43968079, Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, каб. 114), відповідач-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 37988155, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) про стягнення пені - задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 37988155, адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ідентифікаційний код: 00191129, адреса місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) пеню в розмірі 1523247,50 грн. із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код банку 334851.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ідентифікаційний код: 00191129, адреса місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 43968079, Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, каб. 114) суму судового збору в розмірі 18 278,97 грн. із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код банку 33485.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 22 травня 2026 року.

Суддя С.В. Ніколайчук