ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 травня 2026 року 	м.Суми	

Справа №587/366/25 
Номер провадження 22-ц/816/2031/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Черних О. М. (суддя-доповідач),
суддів - Петен Я. Л. , Замченко А. О. 
за участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В. 
в присутності представника АТ «Сумиобленерго» - Сіренко І.С.
позивача – ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми у спрощеному провадженні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сумиобленерго», адвоката Дубровської Алли Володимирівни на рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 березня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Вортоломей І.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумиобленерго», третя особа: Філія «Сумський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго», про визнання незаконним та скасування рішення щодо нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, 
У С Т А Н О В И В:
1. Описова частина
Короткий зміст вимог позову
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Бондаренко Є.П. звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнила, до АТ «Сумиобленерго», третя особа: Філія «Сумський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго», в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення філії «Сумський РЕМ» АТ «Сумиобленерго», оформлене протоколом від 25 грудня 2024 року на підставі акту про порушення №006373 від 21 листопада 2024 року щодо нарахування ОСОБА_2 обсягу та вартості не облікованої електроенергії на загальну суму 7558,57 грн. 
Позовні вимоги мотивувала тим, що 21 листопада 2024 року представниками філії «Сумський міський район електричних мереж» АТ «Сумиобленерго» було проведено обстеження електроустановки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , особистий рахунок НОМЕР_1 . Вказала, що договір на споживання електроенергії ОСОБА_1 не укладав. Згідно з актом про порушення № 006373 від 21 листопада 2024 року при перевірці було виявлено порушення: п.п. 4 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 13 березня 2018 року, а саме: індикатор, який був встановлений на прилад обліку № 7933460, візуально видно, що він здертий. Звернула увагу на те, що в акті не зазначено, що сам активний елемент індикатора був пошкоджений. Вважає, що відсутні підстави стверджувати, що виявлені пошкодження впливають на вимірювальні властивості лічильника, відповідно і на наявність необлікованої електричної енергії. Крім того, посилається на те, що в протоколі відсутні відомості щодо закінчення строку експлуатації індикатора. Вважала, що, відповідачем, під час перевірки на об`єкті позивача та складанні акту про порушення №006373 від 21 листопада 2024 року, не було дотримано вимог п. 8.4.4 ПРРЕЕ щодо забезпечення проведення належної експертизи. 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04 березня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволені. Ухвалено: визнати незаконним та скасувати рішення філії «Сумський РЕМ» АТ «Сумиобленерго», оформлене протоколом від 25 грудня 2024 року на підставі Акту про порушення №00637 від 21 листопада 2024 року щодо нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на загальну суму 7558 гривень 57 копійок. Вирішено питання щодо стягнення судового збору. 
Рішення суду мотивоване тим, що доводи АТ «Сумиобленерго» щодо правомірності визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії без проведення експертизи є необґрунтованими та такими, що не відповідають встановленому порядку доказування факту порушення. 
Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, положення глави про нарахування необлікового електроенергії не застосовуються у випадку закінчення строку експлуатації індикатора (але не більше шести років) або терміну повірки лічильника (якщо індикатор схемотехнічно вмонтований у лічильник), визначеного його виробником.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись з рішенням, представник Акціонерного товариства «Сумиобленерго» - адвокат Дубровська Алла Володимирівна звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи. Вказала, що індикатор «Магне – Т» вважається спеціальною пломбою (засобом контролю), що забезпечує несанкціонований доступ до лічильника або вплив на нього. Позивач ОСОБА_1 не заперечував факт того, що індикатор «Магне – Т» був пошкоджений, а саме: що магнітна стрічка М7933460 на лічильнику була здерта, але АТ «Сумиобленерго» про це не повідомив, а тому відсутні підстави, передбачені п. 8.4.1 ПРРЕЕ, про звільнення від відповідальності.
Вказала, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо закінчення строку експлуатації індикатора магнітного поля, оскільки індикатор «Магне – Т» був встановлений споживачу в 2014 році, що підтверджується актом заміни приладу обліку електроенергії та/або технічної перевірки № 354 від 11.08.2014 і термін експлуатації його був необмежений, проте суд застосував норми пп.2п.8.4.5 ПРРЕЕ, які почали діяти з лютого 2023 року.
Не погоджується представник відповідача і з висновком суду щодо обов`язкового проведення експертизи пошкодженої пломби на засобі обліку електричної енергії. Вказала, що оператор системи не є власником засобів вимірювальної техніки, а за відповідною заявою власника засобів вимірювальної техніки може передати належним чином упаковані та опломбовані засоби вимірювальної техніки та інші технічні засоби, якими здійснювалось втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (за наявності), для направлення їх на експертизу/обстеження, оскільки саме на споживача покладені обов`язки доведення відсутності вини у порушенні ПРРЕЕ, і це узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 22.08.2022 у справі № 206/5490/20. Зазначила, що ОСОБА_1 є споживачем електроенергії, а тому саме він повинен був ініціювати проведення експертизи і надавати суду докази відсутності вини у пошкодженні вимірювальної техніки. 
Вважає, що споживач має намір уникнути відповідальності за зрив пломби, не виконання умов договору, а тому просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 березня 2026 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавав
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2026 року справу передано судді-доповідачеві – Черних О.М.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 07 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження в указаній справі.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 07 квітня 2026 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні 
Позиція апеляційного суду 
У судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду представник Філії «Сумський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго» не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавав.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст.ст.371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності учасників цієї справи, які не з`явились 
2. Мотивувальна частина
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника АТ «Сумиобленерго», Бута С,М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга представника відповідача – адвоката Дубровської А.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України. 
Фактичні обставини справи 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1943 року народження, належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та 05 липня 2006 року між ОСОБА_2 та Сумським МРВЕ було укладено договір № 2005739 про користування електричною енергією, в якому зазначено про балансову приналежність лічильника споживачу, та договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с. 76-78).
З копії акту № 354 від 11 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 замінила прилад обліку електроенергії та/або технічної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 . Під час заміни було проведено технічну перевірку лічильника, з якого вбачається, що індикатор магнітного поля присутній та прилад не пошкоджений (а.с. 79).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 та після її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 87).
24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Філії «Сумський РЕМ» АТ «Сумиобленерго» із заявою про зміну власника (а.с. 86).
Згідно з Актом про порушення № 006373 від 21 листопада 2024 року при перевірці встановленого на об`єкті побутового споживача засобів обліку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення: п.п. 4 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 13 березня 2018 року, а саме: індикатор, який був встановлений на приладі обліку № 793460 візуально видно, що він здертий (а.с. 9-10).
21 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до АТ «Сумиобленерго» про повернення спірного вилученого приладу обліку № 7933460, на що 24 листопада 2025 року отримав відповідь про неможливість його повернення, оскільки ОСОБА_1 не надав документи, які б свідчили про його придбання (а.с. 150-151).
Згідно з протоколом від 25 грудня 2024 року комісією розглянуто: акт про порушення №006373 від 21 листопада 2024 року з доданою до нього схемою; акт технічної перевірки засобів комерційного обліку електричної енергії №009383 від 21 листопада 2024 року; акт зміни приладу обліку електричної енергії від 11 серпня 2014 року № 354; вивчено фотоматеріали, які фіксують порушення ПРРЕЕ. За результатами вирішено, що вартість необлікованої електричної енергії складає 7558,57 грн, яку споживач має оплатити протягом 30 календарних днів від дня отримання розрахунку (а.с. 6)
25 грудня 2024 року сформовано розрахунок №8191791236598 за грудень 2024 року на підставі акту порушення №006373 від 21 листопада 2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де сума необлікованої електричної енергії становить 7558,57 грн (а.с. 7-8).
Застосовані норми права
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПРРЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.
Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору).
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17, порядок і умови оскарження рішення комісії, оформленого протоколом, передбачені пунктом 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 , у якому, зокрема, зазначено, що споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.
Вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акту про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.
Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 127/19583/21, скасовуючи рішення міського суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 і закриваючи провадження у справі, апеляційний суд не врахував вищенаведеного правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 та не звернув уваги на те, що вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії.
У постанові від 26.11.2020 у справі № 911/1010/19 Верховний Суд, посилаючись на позицію, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, зазначив, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установлених законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.
У постанові від 02 серпня 2021 року у справі № 923/171/20 Верховний Суд зазначив, що незважаючи на те, що правовідносини у справі № 910/17955/17 було врегульовано положеннями ПКЕЕ, тоді як в даній справі правовідносини регулюються положеннями ПРРЕЕ, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17955/17 узгоджується з положеннями ПРРЕЕ, в контексті можливості оскарження рішення комісії про нарахування вартості недоврахованої електроенергії.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є таким, що узгоджується з позицією Верховного Суду. 
Під час розгляду справи необхідно вирішити питання, визначені ч. 1 ст. 264 ЦПК України,: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Відповідно до пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» основний споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, договір про спільне використання електричних мереж за типовою формою, затвердженою регулятором.
Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.
Згідно зі частиною першою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. До правопорушень на ринку електричної енергії, зокрема відносяться крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до пункту 1.1.1 Правил регулювання ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Згідно з підпунктом 20 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Згідно з підпунктом 3 пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
Відповідно до пункту 8.2.4 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.
За змістом пункту 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.
Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
Згідно з пунктом 8.2.6 глави 8.2 розділу VІІІ ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.
Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.
Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2024 року представниками АТ «Сумиобленерго» було проведено перевірку електроустановки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем за цією адресою зазначена ОСОБА_2 , особистий рахунок № НОМЕР_1 .
За результатом перевірки були виявлені порушення п.п. 4 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: пошкодження індикатора М7933460 магнітного поля «Магне-Т», а саме: здертя з лічильника електричної енергії № 7369546 СОЄ 102/2Т, який встановлено в будинку позивача. Виявлений факт порушення зафіксований Актом про порушення №006373 від 21 листопада 2024 року.
25 грудня 2024 року комісією уповноважених представників АТ «Сумиобленерго» за результатами розгляду акту про порушення №006373 від 21 листопада 2024 року, схеми до нього, акту технічної перевірки засобів комерційного обліку електричної енергії №009383 від 21 листопада 2024 року, акту зміни приладу обліку електричної енергії від 11 серпня 2014 року № 354, фотоматеріалів, ОСОБА_1 нараховано вартість необлікованої електричної енергії в сумі 7558,57 грн, яку останній мав оплатити протягом 30 календарних днів від дня отримання розрахунку.
Колегія суддів, звертає увагу на те, що системний аналіз положень пункту 8.4.4 глави 8.4 ПРРЕЕ дає підстави для висновку, що законодавством встановлено імперативну вимогу, що підтвердження факту пошкодження індикатора повинно здійснюватися за результатами експертизи, проведеної спеціалізованою організацією, уповноваженою відповідно до законодавства. До моменту отримання результатів такої експертизи положення глави 8.4 ПРРЕЕ не можуть застосовуватися для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, за винятком випадків, прямо передбачених цими Правилами.
Отже, у межах правового регулювання п. 8.4.4 ПРРЕЕ саме проведення експертизи є ключовою та обов`язковою умовою підтвердження факту порушення. Розмежування обов`язку щодо направлення лічильника на експертизу між оператором системи та власником не змінює суті правової вимоги — порушення має бути підтверджене результатами експертного дослідження. Тому навіть, якщо виходити з припущення, що направлення лічильника мало здійснюватися власником, відсутність експертизи унеможливлює правомірне визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. 
Таким чином, слід дійти до висновку, що проведення експертизи у разі виявлення у споживача порушення, зазначеного у підпункті 4 пункту 8.4.2 цієї глави, є обов`язковим.
Застосування положень ПРРЕЕ щодо визначення оператором системи обсягу та вартості необлікованої електричної енергії системи відповідно до положень цієї глави без проведення відповідної експертизи у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 2 - 4 пункту 8.4.2 цієї глави, не підлягає застосуванню, оскільки це виключення стосується лише випадків відсутності засобів вимірювальної техніки, пломб, індикаторів та фіксації впливу фізичних полів індикатором.
Зокрема, цей пункт Правил стосується встановлення факту відсутності засобу вимірювальної техніки (лічильника), пломби чи індикатора, або встановлення факту спрацювання індикатора – фіксації впливу фізичних полів індикатором.
Судом встановлено, що під час складання акту про порушення № 006373 від 21 листопада 2026 року був присутній ОСОБА_1 , разом з тим, представниками АТ «Сумиобленерго» не було встановлено факту відсутності індикатора М7933460 (магнітного поля «Магне - Т») або його спрацювання на приладі обліку електроенергії (заводський № 7369546 СОЄ 102/2Т) тобто не було зафіксовано будь-якого впливу на засіб вимірюваної техніки електромагнітного поля, а встановлено лише факт часткового здертя самого індикатора.
При цьому, 21 листопада 2025 року позивач звернувся із заявою до відповідача про повернення спірного вилученого приладу обліку № 7933460, на що 24 листопада 2025 року йому було відмовлено, свою відмову відповідач мотивував відсутністю правовстановлюючих документів на прилад.
Доводи представника АТ «Сумиобленерго» про те, що експертиза не була проведена у зв`язку з тим, що споживач є власником засобу вимірювальної техніки та мав самостійно ініціювати її проведення, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що електричний лічильник та індикатори магнітного впливу перебували у власності ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 , а посилання в договорі про користування електричною енергією № 2005739 від 05 липня 2006 року на балансову приналежність лічильника споживачу не підтверджують набуття права власності, оскільки балансоутримання є формою бухгалтерського обліку та не тотожне праву власності як речовому праву.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач був позбавлений самостійно провести експертизу, оскільки АТ «Сумиобленерго» відмовило йому у поверненні лічильника, посилаючись на те, що останній не є власником. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у АТ «Сумиобленерго» були відсутні підстави для визначення та нарахування вартості необлікованої електричної енергії ОСОБА_1 в сумі 7558,57 грн., оскільки у відповідача відсутні належні докази факту порушення ОСОБА_1 пп. 6 п 5.5.5 п.8.2.4 пп.4 п.8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: пошкодження індикатора, факту втручання споживача в роботу вимірювальної техніки.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до абз. 3,4, п. 8.4.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 4 пункту 8.4.2 цієї глави, положення глави 8.4. «Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил» не застосовуються у випадку закінчення строку експлуатації індикатора (але не більше шести років) або терміну повірки лічильника (якщо індикатор схемотехнічно вмонтований у лічильник), визначеного його виробником.
Відповідно до пункту 5.16.15 глави 5.16 розділу V Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 № 311, після пломбування/розпломбування ЗВТ та пристроїв ВОЕ на об`єкті складається акт пломбування/розпломбування, що підтверджує факт установлення/зняття пломб та індикаторів на/у ЗВТ (зокрема передбачених виробником ЗВТ), відповідність їх стану (неспрацьований/спрацьований), а також передачі встановлених ЗВТ та інших складових ВОЕ, пломб та індикаторів на збереження. Акт пломбування/розпломбування має також містити інформацію про місце кожної пломби/індикатора, найменування суб`єкта, який встановлює/знімає пломбу/індикатор, і суб`єкта, відповідального за збереження та цілісність пломби/індикатора.
Індикатор дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів - це пристрій, встановлений на/у лічильнику електричної енергії, призначений для фіксації впливу на лічильник постійного (змінного) магнітного або електричного полів, що призводить до змін у роботі лічильника (пункт 1.1.2 ПРРЕЕ).
Відповідно до п.п. 7.2, 7.2 технічного паспорту індикатора магнітного поля «Магне - Т» термін експлуатації необмежений, гарантія виробника 3 роки за умови дотримання вимог до експлуатації (а.с. 85).
Згідно акту № 354 від 11 серпня 2014 року заміни приладу обліку електроенергії та/або технічної перевірки ОСОБА_2 було проведено технічну перевірку лічильника за адресою: АДРЕСА_1 . В акті зазначено рік виготовлення приладу – 2007 рік. 
Згідно технічного паспорту гарантований період виробника – 3 роки. 
Тобто з огляду на технічний паспорт магнітного індикатору «Магне-Т» з дати його виготовлення рахується термін експлуатації, який є необмеженим, однак з моменту встановлення індикатора М793460 термін його експлуатації на приладі обліку електричної енергії не може перевищувати шести років.
Колегія суддів звертає увагу на те, що положення глави 8.4. «Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил» (штрафи) не застосовуються до індикатора, який стоїть довше встановленого терміну (наприклад, 7-8 років), покликано тим, що індикатор може змінити колір, бути потертим через старіння матеріалу; через термін його повірки, а не через вплив магнітом. Тобто, пломба стара (понад 6 років), її спрацювання не є доказом крадіжки електроенергії, отже, якщо порушення виявлено після закінчення цього строку, енергокомпанія не має права автоматично звинувачувати споживача. 
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо закінчення строку експлуатації індикатора, установленого у 2014 році за адресою: АДРЕСА_1 
Щодо посилання апелянтів на неврахування позиції Верховного Суду судом першої інстанції 
Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц, провадження № 14-43цс22).
Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення Сумського районного суду Сумської області у даній справі не суперечить постанові Верховного Суду у постанові від 22.08.2022 у справі № 206/5490/20 щодо застосування норм права, на які в своїй апеляційній скарзі посилався апелянт – представник АТ «Сумиобленерго».
Висновки суду апеляційної інстанції 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства «Сумиобленерго» адвоката Дубровської Алли Володимирівни залишити без задоволення.
Рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текс постанови складено 15 травня 2026 року 

Головуючий -  	О. М. Черних	

Судді: Я. Л. Петен 

А. О. Замченко