Номер провадження: 33/813/948/26
Номер справи місцевого суду: 947/7172/26 
Головуючий у першій інстанції Щербіна А. В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Коболєвої Ірини Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
на постанову Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень .
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 03.02.2026 біля 10 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовував скраплений газ на АЗС «Є-газ» без дозвільних документів, а саме ліцензії, чим порушив порядок торгівлі пальним та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Коболєва І.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2026 року та закрити провадження по справі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що: 
- співробітниками ГУ ДПС в Одеській області не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що саме АГЗС ТОВ «Є-ГАЗ» здійснює господарську діяльність (торгівлю пальним) за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94;
- судом проігноровані пояснення захисника та надані нею документи щодо того факту, що на час встановлення правопорушення за даною адресою господарську діяльність здійснювало ТОВ «ВІНГАЗ»; 
- відеозапис не може вважатися належним доказом встановлення вини, так як зроблений невідомою особою, в невстановлений час, із салону автомобіля та неможливо ідентифікувати відображення особи; 
- відповідальність за порушення вимог щодо роботи господарювання можуть нести тільки суб`єкти господарювання, а не їх працівники, посаду директора займає ОСОБА_2 , на якого покладено виконання адміністративно-господарських та організаційно- виконавчих обов`язків, саме директором приймаються рішення щодо встановлення цін на нафтопродукти, графік та час їх функціонування а також щодо зупинення роботи;
- ОСОБА_1 виконує обов`язки охоронця та має довіреність на право представляти інтереси Товариства під час спілкування з контролюючи органами, а тому, як найманий працівник, не є суб`єктом господарювання в розумінні ч. 1 ст. 161 КУпАП, і відповідно не є суб`єктом правопорушення, що прослідковується в аналогічних справах № 489/3481/23, 490/5952/23, 521/4110/23.
У судовому засіданні 29.04.2026 захисник Коболєва І.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити та скасувати постанову суду.
Після оголошеної у справі перерви до судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисник Коболєва І.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлені: ОСОБА_1 отримав повідомлення о 30.04.2026 о 10:29 та 29.04.2026 о 17:04:23 годині, що підтверджується телефонограмою та довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 45, 45зв), захиснику Коболєвій І.В доставлено судову повістку-повідомлення в електронний кабінет 01.05.2026 о 12:06:08 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 46), крім того, захисник Коболєва І.В. розписалася у довідковому листі про час та місце слухання справи (а.с. 44). 
Вказане відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП настає у разі оптової або роздрібної торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - ЗУ «Про державне регулювання виробництва пального») роздрібна торгівля пальним – це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.
Згідно з ч. 2, 5 ст. 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва пального», роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 758930 від 03.02.2026 року зафіксовано, що 03.02.2026 біля 10 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 реалізовував скраплений газ на АЗС «Є-газ» без дозвільних документів, а саме ліцензії, чим порушив порядок торгівлі пальним. (а.с. 1)
03.02.2026 Головний державний інспектор управління податкового аудиту відділу фактичних перевірок ОСОБА_3 звернувся на лінію 102 з повідомленням, що АЗС «Є-газ» здійснює торгівлю скрапленим газом без дозвільних документів (а.с. 3)
В письмових поясненнях головний державний інспектор управління податкового аудиту відділу фактичних перевірок ОСОБА_4 пояснив, що разом з ОСОБА_3 згідно наказу № 878-п від 30.01.2026 здійснив виїзд для проведення фактичної перевірки автозаправної станції «Є-газ», за адресою: м. Одеса, вул. Люстдофрська дорога, 94. О 10:30 було здійснено контрольному закупку, а саме придбано газ у балон на суму 1000 грн і 30 грн – послуги. Після проведення контрольної закупки здійснено дзвінок на лінію 102 та викликано співробітників поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. (а.с. 4)
В письмових поясненнях  ОСОБА_1 зазначив, що заступив на зміну в АЗС в якості охоронця, охороняє приміщення та майно товариства, заправка АЗС не працює, з яких причин йому невідомо.
Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_1 суперечать матеріалам справи та спростовуються дослідженим відеозаписом.
З дослідженого судом диску із відеозаписом контрольної закупки, вбачається, що чоловік у кепці та формі працівника заправки здійснює маніпуляцію зі шлангом біля газової колонки, приєднуючи шланг до автомобіля, а потім газового балону. Після цього, цей працівник декілька разів заходив у будівлю поруч з газовою колонкою, потім виходив з нею та щось отримував від осіб, передаючи їм щось у відповідь. На місці зйомки – АЗС - перебувало декілька машин.
Отже, дії ОСОБА_1 біля території АЗС за адресою: м. Одеса, вул. Люстдофрська дорога, 94, не обмежувалися лише охороною та доглядом за майном, а були пов`язані також і з обслуговуванням третіх осіб та маніпуляціями з газовим обладнанням.
Всупереч доводам апеляційної скарги, співробітниками ГУ ДПС в Одеській області надано суду належні, допустимі та достатні докази, які у своїй сукупності підтверджують факт здійснення саме АГЗС ТОВ «Є-ГАЗ» господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94. Зокрема, матеріали справи містять документи та відомості, що свідчать про фактичне використання вказаного об`єкта саме ТОВ «Є-ГАЗ», здійснення реалізації пального, наявність відповідних дозвільних документів, а також інші докази, отримані контролюючим органом у межах наданих законом повноважень.
Надані ГУ ДПС докази є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою та підтверджують фактичне провадження відповідачем за зазначеним місцем торгівлі пальним, у зв`язку з чим доводи про відсутність доказів належності АГЗС ТОВ «Є-ГАЗ» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Щодо доводу скарги, що на час встановлення правопорушення за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94 господарську діяльність здійснювало ТОВ «ВІНГАЗ», апеляційний суд вказує, що надані стороною захисту документи не підтверджують фактичного здійснення діяльності саме ТОВ «ВІНГАЗ» на момент встановлення правопорушення, не містять належних відомостей щодо використання об`єкта торгівлі пальним та не спростовують встановлених контролюючим органом обставин здійснення господарської діяльності ТОВ «Є-ГАЗ».
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого правопорушення, апеляційний суд оцінює критично, оскільки положення ч. 1 ст. 161-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку торгівлі пальним будь-якою особою, в тому числі й особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не може вважатися належним доказом встановлення вини, апеляційний суд оцінює критично, так як відеозаписом зафіксовано, зокрема факт продажу газу, обладнання АЗС для здійснення такої діяльності.
При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що надана довіреність на ім`я ОСОБА_1 не є належним доказом підтвердження трудових відносин, оскільки підтверджує лише наявність представницьких відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Вінгаз».
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». 
Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Коболєвої Ірини Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду    М.В. Назарова