Справа № 487/2738/26 
Провадження № 3/487/621/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за ч.1 ст. 155-1 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення №189 від 02.04.2026 року, 24.02.2026 року об 14 год. 15 хв. за місцем здійснення господарської діяльності, за адресою АДРЕСА_2 , виявлено проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій із порушенням режиму попереднього програмування для підакцизних товарів, а саме коди УКТ ЗЕД не відповідають підакцизній підкатегорії, які є обов`язковими, чим порушено п.11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР із змінами і доповненнями (Акт №2716/14-29-09-01-08/2643101775 від 03.03.2026 року).
Дії ОСОБА_1 посадовою особою ДПС у Миколаївській області кваліфіковані за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, за ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Статтею 256 КУпАП визначені вимоги, яким повинен відповідати протокол у справі про адміністративне правопорушення.
Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Аналогічні вимоги до складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 155-1 КУпАП, встановлені пунктом 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 за № 1046/29176 (далі Інструкція).
Також, відповідно до п. 6 Інструкції, при викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено.
Отже, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, із зазначенням місця, дати, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.
Відповідно до пункту 12 Інструкції у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Слід дійти до висновку, що протокол складається за фактом вчинення адміністративного правопорушення і має відображати суть правопорушення
Виходячи з положень статті 254 КпроАП України, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення, та відповідно до ч.1 статті 256 КУпАП, має містити місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Однак протокол про адміністативне правопорушення №189 від 02.04.2026 року не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, вихродячи з наступного.
Так, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 11 ч. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідно до якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Однак фабула інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не містить конкретних обставин, а саме, у протоколі не зазначено дату та час проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товару, кількість цих операції, тощо, а зазначено лише про факт виявлення 24.02.2026 року порушення п.11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР із змінами і доповненнями.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретного обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.
Слід відмітити, що протокол складено за відсутності, ОСОБА_1 , а отже йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, в результаті чого останній був позбавлений права надати свої пояснення, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи заперечення.
Що є суттєвим порушенням, процедури складання протоколу, враховуючи ту обставину, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази, що підтверджують відправлення запрошення ОСОБА_1 до органу ДПС для складання та підписання протоколу; та докази направлення копії переданого на розгляд суду протоколу.
Зазначене не дає суду об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Долучені до матеріалів справи копія Акту №2716/14-29-09-01-08/2643101775 від 03.03.2026 року з додатком копією витягу з бази СОД РРО, не можуть бути прийняті судом, як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, враховуючи вищевикладені обставини, щодо допущених порушень при складанні протоколу.
Так, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися відповідним органом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Керуючись ст. 245, 247, 268, 278, 280 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя: І.О.Притуляк