Справа № 154/1648/26
Провадження № 2/165/1001/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Рибас А.В.
за участю секретаря судового засідання Попіки Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

встановив:

23 квітня 2026 року представник позивача – адвокат Усенко М.І. звернувся до Володимирського міського суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивує тим, що 07.07.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 09965-07/2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 7 000,00 грн. строком на 360 днів із процентною ставкою, що становить 1,99 в день та застосовується у межах строку кредитування, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Первісний кредитодавець свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Разом з тим, ОСОБА_1 порушила свої зобов`язання, встановлені договором. На дату відступлення права вимоги розмір заборгованості відповідача становив: 7 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 18 526,90 грн. – заборгованість за відсотками.
16.11.2023 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 16112023, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року на загальний розмір 57 148,00 грн.
У зв`язку з наведеним, оскільки відповідач своїх зобов`язань стосовно сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість кредитним договором № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року в сумі 57 148,00 грн., а також стягнути судові витрати по справі, з яких: 2 662,40 грн. – сплачений судовий збір; 8 000,00 грн. – витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді Володимирського міського суду Волинської області від 24 квітня 2026 року цивільну справу № 154/1648/26 за вказаною позовною заявою, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передано за підсудністю до Нововолинського міського суду Волинської області, оскільки згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2645948 від 24.04.2026 року, відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нововолинського міського суду Волинської області від 19.05.2026 року вказана цивільна справа розподілена судді Рибас А.В.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12.00 год. 23 червня 2026 року, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у пункті 3 та 4 прохальної частини позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», проти заочного розгляду справи не заперечив. Також, 23 червня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про підтримання позовних вимог (а.с. 80).
Відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив не скористалася, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручено через відсутність адресата.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Крім того, ОСОБА_1 скеровано судові виклики та ухвалу про відкриття провадження у справі на номер телефону та електронну адресу останньої, зазначені у матеріалах справи, отримання яких підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» та електронних листів (а.с. 71-73).
Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 03.07.2026 року.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.07.2023 року ТОВ «Аванс Кредит» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 09965-07/2023, який відповідач підписала електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора W0450 (а.с. 38-42).
Згідно п. 1.1. договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2. договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 07.07.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 30.06.2024.
За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тим процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору.
Як вбачається із п. 1.5. договору, клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (а.с. 43-44).
Кредит надавався клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-2389, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6. договору).
Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
Підписавши 07.07.2023 року договір, ОСОБА_1 зобов`язалася своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором (п. п. 4.4.2. п. 4.4. договору, а.с. 40 на зворотному боці) та підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п. 7.6. договору), підтвердила, що отримала від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та інформацію відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (п. 7.7. договору).
Відповідно до п. 3.3. договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно.
За допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора W0450 ОСОБА_1 07.07.2023 року підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо (а.с. 35 на зворотному боці – 37).
Факт отримання відповідачем коштів підтверджується довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua, згідно якої, відповідно до договору між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «Аванс Кредит» на переказ коштів ФК-П-2022/01-0 від 12.01.2022 року, успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 07-07-2023 10:40:11 на суму 7 000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 259988092, призначення платежу: зачислення 7 000,00 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с. 44 на зворотному боці) та витребуваною на виконання ухвали суду інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 10.06.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260604/82485-БТ (а.с. 76), згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку відбулося зарахування коштів на суму 7 000,00 грн. від 07.07.2023 року.
Згідно розрахунку, долученого до матеріалів справи, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року перед ТОВ «Аванс Кредит» становила 25 526,90 грн., яка скадається з: 7 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 18 526,90 грн. – заборгованість за відсотками (а.с. 45-46).
16 листопада 2023 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 16112023, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» отримало право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року (а.с. 47-52).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 16112023, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року в загальній сумі 25 526,90 грн., з яких: 7 000,00 грн. – сума основного боргу за кредитом; 18 526,90 грн. – сума заборгованості по відсотках (а.с. 52 на зворотному боці).
Згідно розрахунку за кредитним договором № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року у період з 17.11.2023 року по 30.06.2026 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 57 148,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. – тіло кредита; 50 148,00 грн. – % за користування (а.с. 54-59).
Наданий позивачем розрахунки заборгованості не спростовано відповідачем в установленому законом порядку, а тому вказані розрахунки суд приймає до уваги як належні та допустимі докази.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
У силу ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено: «Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 6 «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). 
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Матеріалами справи підтверджений факт укладання відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем договору про надання фінансового кредиту № 09965-07/2023 з ТОВ «Аванс Кредит» на обумовлених сторонами умовах 07.07.2023 року.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 5, ч. 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Надані стороною позивача електронні докази укладення договору в паперовій формі суд визнає належними та допустимими.
Підписавши 07.07.2023 року договір про надання фінансового кредиту, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання своєчасно повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, в порядку, передбаченому цим договором.
Як встановлено, первісний кредитор – ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 7 000,00 гривень. Проте, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку наразі остання повинна сплатити на користь позивача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором підтверджені належними та допустимими доказами, тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року у розмірі 57 148,00 грн.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Із матеріалів справи вбачається, що наявність договірних відносин між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» у справі, що розглядається, підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, актом № 597 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10.04.2026 року та детальним описом наданих послуг від 10.04.2026 року до акту № 597 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 1 липня 2025 року (а.с. 63-64).
Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, відповідач, на якого покладений обов`язок доведення неспівмірності витрат, не подавав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс у даній справі 8 000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката і стороною відповідача не доведено неспівмірність таких витрат, а тому із відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд, –

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 09965-07/2023 від 07.07.2023 року у розмірі 57 148 (п`ятдесят сім тисяч сто сорок вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на оплату судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-ий поверх, м. Львів, 79029.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 03.07.2026 року.

Головуючий суддя         Алла РИБАС