УХВАЛА

5 травня 2026 року
м. Київ

справа № 734/4182/15-к
провадження № 51-1633ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі: 
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 травня 20216 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року щодо нього. 

Касаційну скаргу подано засудженим поза межами тримісячного строку на касаційне оскарження. При цьому ОСОБА_4 заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку від 20 травня 2016 року та ухвали від 21 березня 2017 року. Він вважає строк касаційного оскарження ним пропущено з поважних причин, оскільки через неналежну правову допомогу його захисником він не міг вчасно звернутись з касаційною скаргою, а також неврученням йому апеляційним судом копії ухвали та перебування засудженим у розшуку протягом 9 років.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою та наведені в клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження доводи, Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути.
Відповідно до частини 2 статті 426 КПК касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала касаційну скаргу, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Так, клопотання засудженого не містить обґрунтованих підстав для поновлення строку, а описані у клопотанні доводи не вказують на підстави, які перешкоджали йому вчасно подати касаційну скаргу.
Враховуючи вищевикладене, Суд вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить підстав для його поновлення, а тому задоволенню не підлягає. 
Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Ураховуючи викладене, керуючись частиною 3 статті 429 КПК, Суд постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 травня 20216 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року щодо нього.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 травня 20216 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3