ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/207/26
Провадження №2/338/459/26
12 травня 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: в складі: головуючого судді Куценка О.О. за участі секретаря судового засідання Двібородчин І.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в :

11 лютого 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 8325448 від 05.06.2025 року в розмірі 29 750,50 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 4 500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії/ договір про надання коштів у кредит № 8325448, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 13 000,00 грн строком на 360 днів, а саме з 05.06.2025 року по 30.05.2026 року, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 2 242,50 грн. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту договором передбачено нарахування неустойки в розмірі 650,00 грн за кожен день прострочення.
Договір кредиту підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 305880, який був надісланий на вказану відповідачкою електронну адресу dytchak.anna@gmail.com, у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 8325448 від 05.06.2025 року виконав свої зобов`язання та перерахував відповідачці грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн на банківський картковий рахунок / платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією № f3540e71-3671-411e-899d-9ced8c55eff8 від 05.06.2025 року та довідкою платіжної установи.
Враховуючи умови договору кредиту № 8325448 від 05.06.2025 року та здійснені відповідачкою платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 8 417,50 грн, заборгованість відповідачки за договором кредиту, за розрахунком позивача, становить 29 750,50 грн, з яких: 13 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 10 250,50 грн - заборгованість за процентами; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 6 500,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою; 0,00 грн - заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. 
Також позивач зазначає, що 16.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором кредиту № 8325448 від 05.06.2025 року, укладеним із ОСОБА_1 .
Відповідно до Реєстру прав вимог № 23/12/25-01 від 23.12.2025 року кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованості до відповідачки за договором кредиту № 8325448 від 05.06.2025 року в сумі 29 750,50 грн.
Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу, сплати процентів та інших нарахувань не виконала ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, який набув право вимоги на підставі договору факторингу.
Щодо судових витрат позивач зазначає, що при зверненні до суду ним сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн з урахуванням коефіцієнта 0,8, оскільки позов подано в електронній формі. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн, які підтверджує договором про надання правничої допомоги, витягом з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги та платіжним документом.
Ухвалою від 16 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку (шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами за зареєстрованим місцем її проживання). Крім того, інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Своїм правом на подання відзиву відповідачка не скористалась, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач, як новий кредитор, звернувся до суду за захистом свого права шляхом стягнення заборгованості.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти, оферти, однією стороною та її прийняття, акцепту, другою стороною.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису, у тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором, якщо сторони домовилися про такий спосіб підписання.
Судом встановлено, що 05.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії / договір про надання коштів у кредит № 8325448, який підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 305880.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти відповідно до умов договору.
З матеріалів справи вбачається, що сума кредиту становила 13 000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, денна процентна ставка - 0,95 %, дата надання кредиту - 05.06.2025 року, дата повернення кредиту - 30.05.2026 року, неустойка за прострочення - 650,00 грн за кожен день прострочення.
Факт надання відповідачці грошових коштів у розмірі 13 000,00 грн підтверджується платіжною інструкцією № f3540e71-3671-411e-899d-9ced8c55eff8 від 05.06.2025 року та довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», згідно з якими 05.06.2025 року здійснено переказ коштів у сумі 13 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 , отримувач - ОСОБА_2 .
Доказів, які б спростовували факт укладення відповідачкою договору кредиту, факт отримання грошових коштів чи належність їй відповідного платіжного засобу, матеріали справи не містять. Відповідачка таких доказів суду не надала.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу й інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом також встановлено, що 16.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, тобто відступлення права вимоги.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона, фактор, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони, клієнта, за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи, боржника.
Згідно з Реєстром прав вимог № 23/12/25-01 від 23.12.2025 року до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту № 8325448 від 05.06.2025 року в загальному розмірі 29 750,50 грн, з яких: 13 000,00 грн - тіло кредиту, 10 250,50 грн - проценти, 6 500,00 грн - пеня/неустойка.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивач є належним кредитором за спірним зобов`язанням та має право звертатися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Із розрахунку заборгованості встановлено, що за договором кредиту № 8325448 від 05.06.2025 року заборгованість відповідачки складає 29 750,50 грн, у тому числі: 13 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 250,50 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 6 500,00 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею/неустойкою; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн - заборгованість за процентами за понадстрокове користування. 
Суд вважає доведеними вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки основної суми боргу в розмірі 13 000,00 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 10 250,50 грн, оскільки такі вимоги ґрунтуються на умовах укладеного договору, підтверджені письмовими доказами та розрахунком заборгованості, який відповідачкою не спростований.
Разом з тим суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідачки пені/неустойки у розмірі 6 500,00 грн.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит або позику банком чи іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення.
Цією ж нормою встановлено, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, невиконання або часткове виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року. На час виникнення спірних правовідносин, нарахування неустойки та ухвалення рішення воєнний стан в Україні не припинено та не скасовано.
Оскільки заявлена до стягнення пеня/неустойка в розмірі 6 500,00 грн нарахована за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану, суд доходить висновку, що така сума не підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
На підставі наведеного суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 23 250,50 грн, що складається із: 13 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 250,50 грн - заборгованість за процентами. Доказів, які б спростовували доводи позивача щодо укладення кредитного договору, отримання відповідачкою кредитних коштів, переходу права вимоги до позивача та наявності заборгованості за тілом кредиту і процентами, матеріали справи не містять.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення 6 500,00 грн пені/неустойки слід відмовити.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено до стягнення 29 750,50 грн, з яких судом задовольняється 23 250,50 грн, що становить 78,1516 % від заявленої ціни позову.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 080,71 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн, які обґрунтовані поданими до матеріалів справи доказами.
Водночас відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд враховує їх реальність, необхідність, розумність та співмірність зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом, необхідним для їх надання, значенням справи для сторін та ціною позову.
Оцінюючи заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що дана справа є малозначною, належить до категорії типових спорів про стягнення заборгованості за кредитним договором, не становить значної фактичної чи правової складності, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а предмет доказування у справі є обмеженим та зводиться до перевірки факту укладення кредитного договору, надання кредитних коштів, переходу права вимоги до позивача та розміру заявленої до стягнення заборгованості.
Крім того, подані позивачем процесуальні документи та додані до них докази мають типовий характер для цієї категорії справ, а матеріали справи не свідчать про необхідність здійснення адвокатом значного обсягу складної аналітичної роботи, участі у численних судових засіданнях, підготовки складних процесуальних документів чи вчинення інших дій, які б об`єктивно зумовлювали стягнення витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 4 500,00 грн.
За таких обставин суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним щодо складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та ціни позову, а тому з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності підлягає зменшенню з 4 500,00 грн до 3 000,00 грн.
Оскільки позовні вимоги задовольняються частково на 78,1516 %, витрати на професійну правничу допомогу в зменшеному судом розмірі також підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, із визначеної судом співмірної суми витрат на професійну правничу допомогу 3 000,00 грн до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає 2 344,55 грн.
Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 4 425,26 грн, з яких: 2 080,71 грн - судовий збір, 2 344,55 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-285, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», заборгованість за договором кредиту № 8325448 від 05 червня 2025 року в розмірі 23 250,50 грн (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят гривень 50 копійок), з яких: 13 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 10 250,50 грн - заборгованість за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 080,71 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 344,55 грн, а всього 4 425,26 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 12 травня 2026 року.

Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: