06.05.2026 
Справа № 331/6898/25
Провадження № 3/331/71/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року     м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Клименко Л.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Ускової І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України у відношенні 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2025 року о 00 годині 06 хвилин, водій ОСОБА_1 поблизу буд. 67 по вул. Фортечній в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, результат 1,71 проміле алкоголю в крові, тест № 30, з яким водій ОСОБА_1 не погодився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України, про повторність попереджений.
В судові засідання, призначені на 22.12.2025 року, 21.01.2026 року, 18.02.2026 року, 11.03.2026 року, 24.03.2026 року, 06.04.2026 року, 15.04.2026 року, 28.04.2026 року,06.05.2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення на номер мобільного телефону, який зазначений у даній справі, судових повісток в електронному вигляді за допомогою додатку «Viber» та SMS-повідомлень, що підтверджується довідками про їх доставку (а.с. 25, 33, 40, 47, 52, 59, 88, 106). 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Ускова І.І. просила суд розглядати вказану справу без участі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній проходить військову службу.
З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи.
В судовому засіданні адвокат Ускова І.І. звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З відеозапису вбачається, що екіпаж патрульної поліції зупинився вже біля припаркованого транспортного засобу, двигун якого був вимкнутий, а особа, у відношенні якої складено протокол, перебуває в салоні авто, тому подальша вимога поліцейського надати необхідні документи на перевірку висунута без належного обґрунтування факту вчинення правопорушення. Також на думку сторони захисту, дії уповноважених осіб патрульної поліції є незаконними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства в частині направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, матеріали справи не містить інформації про те, що технічний прилад Alcotest Drager 7510 пройшов періодичну повірку згідно вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». У роздруківці тесту технічного приладу Alcotest Drager 7510 від 20.11.2025 року також відсутні відомості про номер свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а тому встановлені результати огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть вважатися допустимими доказами у розумінні вимог закону. Окрім зазначеного, вказує на те, що технічний прилад, за допомогою якого здійснений огляд ОСОБА_1 , неодноразово показував помилку чистоти, що тягне за собою сумніви про позитивний результат тестування. Щодо наявного у матеріалах справи відеозапису захисник зауважила, що він не безперервний, монтований та коригований. Обов`язок забезпечення збереження повного та не корегованого відеозапису покладається саме на уповноважених осіб патрульної поліції, а тому навмисне ненадання повного запису або його знищення є протиправною бездіяльністю органу поліції щодо збереження доказів у справі. УПП в Запорізькій області також надано інформацію про те, що відеозаписи відсутні з технічних причин у зв`язку із закінченням встановленого строку їх зберігання (30 діб). Поліцейськими, так само, не було залучено свідків при здійсненні огляду водія на стан сп`яніння. Проте, використання відеозапису не завжди є достатньою альтернативою, якщо він не забезпечує безперервність та повноту фіксації всієї процедуру від моменту зупинки до підписання документів. З огляду на викладене, захисник Ускова І.І. просила визнати наявний у справі відеозапис події недопустимим доказом та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.
В свою чергу, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Згідно п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі серії ЕПР1 № 518039 від 20.11.2025 року, підтверджується наступними доказами.
Зі змісту роздруківки тесту на стан алкогольного сп`яніння № 30, проведеного 20.11.2025 року о 00 годині 23 хвилини, слідує, що у ОСОБА_2 встановлено позитивний результат на стан алкогольного сп`яніння з показником 1,71 проміле алкоголю в крові (а.с. 4).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що у ОСОБА_1 виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, результат позитивний з показником 1,71 проміле алкоголю в крові, тест № 30, з яким ОСОБА_1 не погодився (а.с. 5).
Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 на стан сп`яніння до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 20.11.2025 року, складеного о 00 годині 23 хвилини, встановлено, що в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, результат позитивний, з яким ОСОБА_1 не погодився. Від проходження повного медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився (а.с. 6).
З рапорту працівника поліції від 20.11.2025 року слідує, що 20.11.2025 року під час патрулювання був зупинений транспортний засіб Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням комендантської години, у якого в ході спілкування виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, результат 1,71 проміле алкоголю, тест № 30, з яким водій ОСОБА_1 не погодився. Крім того, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 7).
Зі змісту довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП слідує, що водій ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має, посвідчення водія отримував (а.с. 8).
З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису події судом встановлено, що 20.11.2025 року о 00 годин 06 хвилин працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням комендантської години. В ході спілкування та встановлення особи водія ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції у останнього були виявлені та на названі ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу, на що ОСОБА_1 погодився. Після проведення контрольного забору повітря, яким встановлена відсутність алкоголю в трубці, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого виявився позитивним з показником 1,71 проміле алкоголю в крові, з яким водій не погодився. Далі співробітники поліції роз`яснили йому його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у випадку незгоди з попереднім результатом, однак ОСОБА_1 відмовився від доставляння його до медичного закладу. Крім того, вказаним відеозаписом також зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від підпису роздрукованого тесту на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого за допомогою технічного приладу, після чого у відношенні нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 10).
Отже, наведені вище докази в їх сукупності підтверджують порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
При цьому, доводи захисника про те, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, судом визнаються безпідставними з огляду на наступне. 
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом – виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
У свою чергу, у даному випадку підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП є – встановлення, доведення та підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у дату, час та місце, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 518039 від 20.11.2025 року. 
Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису події встановлено, що вказаний відеозапис розпочинається з фрагменту, здійсненого за допомогою відеореєстратора, розміщеного на службовому транспортному засобі патрульної поліції, на якому зафіксовано процес здійснення руху транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 та факт його зупинки на вимогу працівників патрульної поліції. Наступними фрагментами відеозапису зафіксовано процес спілкування з ОСОБА_1 , який перебував на місці водія, а також процедуру здійснення огляду на стан сп`яніння.
Судом взято до уваги, що будь-яких сторонніх осіб у вказаному транспортному засобі на момент зупинки не було.
Таким чином, наявним у справі відеозаписом події належним чином підтверджений той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Щодо заперечень сторони захисту про встановлені результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, які мають бути визнані недопустимими доказами у справі, суд зазначає наступне.
Так, узагальнені доводи захисника Ускової І.І, фактично зводяться до того, що, на її думку, працівниками патрульної поліції не дотримано процедури здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння внаслідок використання технічно несправного приладу Alcotest Drager 7510, що проявилось у наявності помилки чистоти трубочки та відсутності інформації про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Разом з тим, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 518039 від 20.11.2025 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно відеозапису, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Надалі, він погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, за результатом проходження якого встановлений позитивний результат огляду з показником 1,71 проміле алкоголю в крові, з яким ОСОБА_1 не погодився. Проте, на пропозицію уповноважених осіб патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою. Таким чином, поліцейськими зафіксовано відмову водія від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З огляду на викладене, заперечення сторони захисту щодо встановлених результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, які зафіксовані за допомогою технічного приладу, не спростовують факт відмови ОСОБА_3 від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки його незгода з попереднім результатом та відмова від проходження також ж огляду у лікаря-нарколога у своїй сукупності утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів захисника про те, що працівники поліції діяли всупереч вимогам Закону України «Про Національну поліцію», то суду зазначає наступне.
Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу).
Все вищевказане узгоджується з положенням ст. ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Отже, за вказаних обставин, зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював рух після настання комендантської години під час дії воєнного стану, і перевірка його документів є законним.
Доводи захисника щодо визнання недопустимим доказом відеозапис через те, що він не є безперервним, слід визнати безпідставними, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення. Суд звертає увагу на те, що переривання в часі запису є незначним та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.
Крім того, як вбачається з інформації, наданої УПП в Запорізькій області ДПП України, відповідно до технічних можливостей апаратного забезпечення, що використовується при службовій діяльності, та з урахуванням вимог Інструкції із застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису органами та підрозділами поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб (а.с. 91-92).
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не може бути визнаний недопустимим доказом, оскільки його походження, а саме фіксація нагрудними камерами поліцейських та подальше його записування на технічний носій інформації (диск) з метою доручення до матеріалів справи є законними, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу
Будь-яких доказів на підтвердження неправомірності дій співробітників поліції стороною захисту не надано.
З огляду на викладене судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно  ОСОБА_1  за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. (Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA708999980313000149000008001; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998.)
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя         Л.В. Клименко