Справа № 163/66/26  Провадження №33/802/432/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
з участю 
представника митниці – Кунєвої З.Ю., 
захисника – Кінах Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Кінах Я.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 квітня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 квітня 2026 року  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ПАКУР ТРАНС» (код ЄДРПОУ 44574898), РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 2 534 877 (два мільйони п`ятсот тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень 54 копійки.
Визначено стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) судового збору.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ПАКУР ТРАНС», вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України в транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 товарів «пральний порошок рідкий в розчинних капсулах, засіб для чистки, бритви одноразові, кава розчинна гранульована», загальною вартістю 2534877,54 грн, за митними деклараціями ІМ ЕЕ №23UA205030005760U3 від 05.04.2023 (ІМ40ДЕ 23UA205030005877U9 від 06.04.2023), ІМ ЕЕ №23UA205030008102U1 від 12.05.2023 (ІМ40ДЕ №23UA205030008182U8 від 15.05.2023), ІМ ЕЕ №23UA205030009255U2 від 31.05.2023 (ІМ40ДЕ №23UA205030009430U2 від 02.06.2023), ІМ ЕЕ №23UA205030010871U8 від 21.06.2023 (ІМ40ДЕ №23UA205030011107U3 від 23.06.2023) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів - фактур (Faktura VAT) № 155/MAG/04/2023 від 03.04.2023, (Faktura VAT) № 409/MAG/05/2023 від 08.05.2023, (Faktura VAT) № 567/MAG/05/2023 від 30.05.2023, (Faktura VAT) № 881/MAG/06/2023 від 20.06.2023, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
Не погодившись із таким судовим рішенням захисник в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Зазначає, що у ОСОБА_1 не було жодного умислу спрямованого на порушення митних правил, а відповідь митних органів Республіки Польщі сама по собі не підтверджує умислу на порушення митних правил і не підтверджує неправдивість поданих до митного контролю документів. 
Разом з тим, митним органом безпідставно не було зроблено запит на адресу контрагента для підтвердження зовнішньоекономічних договірних правовідносин, що судом було залишено поза увагою. Також апелянт ставить під сумнів законність оскарженого судового рішення, враховуючи, що судове засідання відбулося за відсутності учасників судового розгляду, оскільки судом не було забезпечено участь захисника шляхом відеоконференції.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду (а.с. 156, 157), жодних клопотань від неї про відкладення судового засідання або ж неможливості прибути в суд не надходило. 
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , при цьому враховує, що її інтереси в суді представляла захисник Кінах Я.В.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріалів справи, заслухавши представника митниці, яка заперечила апеляційну скаргу, думку захисника Кінах Я.В., яка апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених у ній, апеляційний суд доходить наступного висновку.
Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. 489 МК України, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України документів, які містять неправдиві відомості.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0468/UA205000/2025, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ПАКУР ТРАНС» (код ЄДРПОУ 44574898), вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України в транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 товарів «пральний порошок рідкий в розчинних капсулах, засіб для чистки, бритви одноразові, кава розчинна гранульована», загальною вартістю 2534877,54 грн, за митними деклараціями ІМ ЕЕ №23UA205030005760U3 від 05.04.2023 (ІМ40ДЕ 23UA205030005877U9 від 06.04.2023), ІМ ЕЕ №23UA205030008102U1 від 12.05.2023 (ІМ40ДЕ №23UA205030008182U8 від 15.05.2023), ІМ ЕЕ №23UA205030009255U2 від 31.05.2023 (ІМ40ДЕ №23UA205030009430U2 від 02.06.2023), ІМ ЕЕ №23UA205030010871U8 від 21.06.2023 (ІМ40ДЕ №23UA205030011107U3 від 23.06.2023) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів - фактур (Faktura VAT) № 155/MAG/04/2023 від 03.04.2023, (Faktura VAT) № 409/MAG/05/2023 від 08.05.2023, (Faktura VAT) № 567/MAG/05/2023 від 30.05.2023, (Faktura VAT) № 881/MAG/06/2023 від 20.06.2023, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів.
Факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «ПАКУР ТРАНС» товарів «пральний порошок рідкий в розчинних капсулах, засіб для чистки, бритви одноразові, кава розчинна гранульована» і випуск їх у вільний обіг підтверджується вказаними вище митними деклараціями типу ІМ ЕЕ і фактично не заперечується апелянтом.
Також, встановлено, що ОСОБА_1 на дату подання митних декларацій була керівником компанії отримувача товару ТОВ «ПАКУР ТРАНС», що й не заперечувалося апелянтом.
Згідно із ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст. 4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Враховуючи вказане, місцевим судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.
Як встановлено митним органом та судом першої інстанції, на підставі відомостей отриманих від уповноваженого органу Республіки Польща, що у наданих польським митним органом рахунках-фактурах ціна товару є суттєво більшою, а ніж у фактурах з аналогічними номерами і датами, що подавались ТОВ «ПАКУР ТРАНС» до митного оформлення на Волинській митниці, а саме: за фактурою №155/MAG/04/2023 від 03.04.2023 – вартість товару 118 872,00 злотих, №409/MAG/05/2023 від 08.05.2023 - 75 567,00 злотих, №567/MAG/05/2023 від 30.05.2023 - 60 096,00 злотих, №881/MAG/06/2023 від 20.06.2023 - 37 125,00 злотих, що в загальній сумі за курсом НБУ на дату ввезення товару в України становить 2 534 877,54 грн.
Судом першої інстанції правильно констатовано у судовому рішенні, що порівняльний аналіз наданих митними органами Республіки Польща фактур із тими, що подані ТОВ «ПАКУР ТРАНС» митним органам України, свідчить, що вони мають ідентичні номери, дати, вид та кількість товару, проте містять різну цінову інформацію про товари. 
Про дотичність товару за експортними митними деклараціями (№ 23PL301010E0439852 від 04.04.2023, №23PL301010E0609534 від 09.05.2023, №23PL301010E0720946 від 31.05.2023, №23PL301010E0833263 від 21.06.2023) та рахунками-фактурами (№155/MAG/04/2023 від 03.04.2023, №409/MAG/05/2023 від 08.05.2023, №567/MAG/05/2023 від 30.05.2023, №881/MAG/06/2023 від 20.06.2023) до товару зазначеного в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ №23UA205030005877U9 від 06.04.2023, №23UA205030008182U8 від 15.05.2023, №23UA205030009430U2 від 02.06.2023, №23UA205030011107U3 від 23.06.2023 свідчить ряд обставин, зокрема, усі поставки здійснювалися транспортним засобом з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій - ОСОБА_2 , через п/п «Ягодин – Дорогуськ» м/п «Ягодин» Волинської митниці, дати поставки, вид та кількість товару є аналогічними, різниця виявлена лише в ціновій інформації про товар. При цьому, різниця у вартості товару у рахунках-фактурах наданих уповноваженим митним органом Республіки Польща та поданими фактурами ТОВ «ПАКУР ТРАНС» становить майже у п`ять разів меншу суму від зазначеної у наданих польськими митними органами фактурах, що свідчить про значну економічну вигоду і зацікавленість саме покупця, оскільки на нього покладається сплата усіх митних зборів та податків, які сплачуються за імпортований товар.
Важливим аргументом щодо приховування від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості є ті обставини, що ОСОБА_1 яка є директором ТОВ «ПАКУР ТРАНС» не могло бути не відомо, що відомості вказані в митних деклараціях щодо вартості товарів містять неправдиві відомості, що необхідні для визначення митної вартості товарів. Саме керівником компанії покупця ТОВ «ПАКУР ТРАНС» підписано укладений з компанією «Anpio P. Buczak BacikSpolka Jawna» контракт №02/03 від 02.03.2023, тобто керівник не міг бути не в курсі зовнішньо-економічних домовленостей між продавцем та покупцем, вартості товару чи інших обставин поставки товару. 
Водночас обставини щодо реальності зовнішньоекономічних комерційних відносин між ТОВ «ПАКУР ТРАНС» та компанією «Anpio P. Buczak BacikSpolka Jawna» можна було ствердити за наявності фінансової документації на підтвердження оплати за придбаний товар, однак такі дані ні ОСОБА_1 , ні її захисником не надано продовж усього судового розгляду, що додатково підтверджує обізнаність ОСОБА_1 із здійсненням поставки товару у такий незаконний спосіб, що є очевидним і свідчить про умисність її дій як обов`язкової складової адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
З огляду на наведене, доводи захисника, що до митного оформлення не подавалися документи, які містять неправдиві відомості, та в діях ОСОБА_1 не було умислу, є голослівними. 
Твердження апелянта про неналежність завірення тих документів, які перекладалися з польської на українську мову до уваги судом не беруться, оскільки ґрунтуються на власному тлумаченні та інтерпретації захисником поняття щодо оформлення перекладу. Вказаний переклад належним чином оформлений, прошитий, пронумерований та скріплений печаткою, а тому в суду не виникає сумнівів щодо неналежності таких документів як доказів у справі, що також в повній мірі перевірено було судом першої інстанції з наведенням достатніх мотивів. 
Таким чином, відповідь уповноважених митних органів Республіки Польща, яка здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом який складений та виданий службовою особою від імені органу державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення правильно взята до уваги судом першої інстанції та у сукупності з іншими наявними у справі доказами «поза розумним сумнівом» доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
В оскарженій постанові судом першої інстанції належним чином надано обґрунтування на аргументи захисника щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з чим повністю погоджується й апеляційний суд. 
Під час апеляційного перегляду справи захисником не надано нових відомостей чи беззаперечних доказів, які б вказували на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Апеляційні доводи фактично зводяться до заперечення належним чином встановлених у справі відомостей та інтерпретації норм чинного законодавства на свою користь, без наведення аргументів на спростування встановлених митним органом та районним судом обставин.
Що ж стосується доводів про незабезпечення судом першої інстанції можливості захиснику взяти участь у судовому розгляді в режимі відеоконференції слід зазначити наступне. Адвокат Немченко Л.А. на розгляд справи до суду не прибула, у день призначеного судового розгляду 20.04.2026 надіслала клопотання про забезпечення її участі у розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. 
Разом з тим, нормами МК України та КУпАП не урегульовано питання участі у розгляді справи учасників справи в режимі відеоконференції, тому за аналогією закону із цього питання суд застосовує норми КПК України. 
У частині 4 статті 336 КПК України визначено, що учасник кримінального провадження подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія клопотання в той самий строк надсилається іншим учасникам кримінального провадження.
Зважаючи на наведене можливо дійти висновку, що клопотання про участь у розгляді справи адвокат Немченко Л.А. подала у дату призначеного судового розгляду 20.04.2026, тобто без будь-якого завчасного та розумного інтервалу, який би давав можливість забезпечити організацію судового процесу у заявлений нею спосіб.
Крім цього, жодних причин неможливості безпосереднього прибуття до суду на розгляд справи, як того вимагає ч. 1 ст. 336 КПК України, у поданому клопотанні адвокат Немченко Л.А. не зазначила і не обґрунтувала.
З наведених підстав, судом першої інстанції цілком обґрунтовано та законно не задоволено клопотання про участь захисника у розгляді справи в режимі відеоконференції, що жодним чином не може свідчити про допущення судом будь-якого істотного порушення процесуального права, що, на думку захисника, є підставою для скасування судового рішення.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Таким чином, усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі і наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, - без задоволення.
Керуючись положеннями статті 294 КпАП України та ст.ст. 458, 485 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Кінах Яни Валеріївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду        В.В. Гапончук