Провадження №2/359/990/2026
Справа №359/9802/25

РІШЕННЯ
Іменем України

04 травня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: 

головуючого судді  Чирка С.С.
при секретарі   Кривохижі О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 22 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13834, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 62 119 гривень 62 коп. 22 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач вказав, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №13834 та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати які складаються із сплати судового збору та витрати на послуги адвоката.
Стороні їх представники та треті особи у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 
15 жовтня 2025 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу.
03 вересня 2025 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
11 березня 2026 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича, засвідчену копію нотаріальної справи при вчиненні виконавчого напису №13834 від 22.06.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» коштів за кредитним договором в розмірі 62 119,62 грн.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення вказаного позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 22 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13834, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №128158-КВ1-003 від 26.10.2020 року.
22 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі примусового виконання виконавчого напису №13834, виданого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат».
У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку).
10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку).
Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін.
Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений.
Встановлено, що договір №128158-КВ1-003 від 26.10.2020 року, який був підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не був посвідчений нотаріально.
Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення.
Крім цього, встановлено, що на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2026 року витребувані документи від нотаріуса надані не були. Тому у суду в даному випадку відсутня інформація про те, чи було з`ясовано нотаріусом питання щодо строку давності, перед вчиненням виконавчого напису та на підставі яких саме документів вчинявся нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дій нотаріуса.
За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №13834, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч.1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положення п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано такі докази: копія договору №29072506 від 29 січня 2025 року про надання правничої (правової) допомоги, вартість послуг відповідно до якого становить 13 000 грн., копія акту №29072506 прийняття-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №29072506 від 29 січня 2025 року, копія договору №29072507 від 29 липня 2025 року про надання правничої (правової) допомоги, вартість послуг відповідно до якого становить 15 000 грн., копія акту №29072507 прийняття-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №29072507 від 29 липня 2025 року, 
Суд, вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, виходить із принципів співмірності, розумності та реальності таких витрат.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, а також значенням справи для сторони.
Разом із цим, дана справа не є складною, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, не потребувала проведення судових експертиз, допиту свідків, дослідження значного обсягу доказів чи формування нової правової позиції. Правова позиція у спорах щодо визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, є сталою та неодноразово викладалась у практиці Верховного Суду.
Крім того, представником позивача фактично було підготовлено типовий позов та подано стандартний пакет документів, а розгляд справи відбувався без участі сторін та без проведення значної кількості процесуальних дій.
Суд також враховує, що позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 28 000 грн., що є явно завищеним та неспівмірним із характером, складністю справи та фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.
Враховуючи категорію спору, обсяг виконаної роботи, кількість підготовлених процесуальних документів, тривалість розгляду справи, а також принцип розумності судових витрат, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., що буде відповідати критеріям співмірності та справедливості. 
Таким чином, заява представника заявника про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Встановлено, що позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією 1.279002687.1, позовні вимоги задоволені. Тому з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.18 ЦК України, ст.87, ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати виконавчий напис, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригідою Володимиром Олександровичем, що зареєстрований в реєстрі за №13834, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Позика» заборгованість у розмірі 62119,62 грн., таким що не підлягає виконанню.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Позика», ЄДРПОУ 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф.411.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    Чирка С.С.