Подільський районний суд міста Києва

Справа № 758/15675/23 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2026 року м. Київ 

Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023100070002058 від 03.10.2023 року про обвинувачення
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

03.10.2023 року, приблизно з 02 години 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на загальному коридорі біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 , де в останнього виник злочинний умисел, направлений на пошкодження майна, що належить ОСОБА_6 , шляхом підпалу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , та із використанням заздалегідь заготовленого, з метою вчинення злочину знаряддя, а саме: сірників та речовини, яка містилася у пластиковій пляшці, з метою знищення майна, виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певних об`єктів, а саме: розлив речовину, що містилася в пластиковій пляшці, на поверхню вхідних дверей, після чого із застосуванням джерела вогню, а саме сірників, підпалив двері вищевказаної квартири. В результаті чого сталось загоряння та пожежа, що мало наслідком пошкодження вхідних дверей квартири та спричинило ОСОБА_6 майнову шкоду. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. 
Своїми умисними діями, які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, визнав повністю. Вказав, що напередодні посварився із потерпілою ОСОБА_6 , з якою проживав приблизно півроку у цивільному шлюбі за адресою: АДРЕСА_4 . Після конфлікту пішов з дому. Перебуваючи під впливом емоцій, 03.10.2023 року вночі пішов до квартири потерпілої, відкрутив пляшку спирту, бризнув його на вхідні двері та підпалив сірником. Після скоєного сидів під під`їздом, куди згодом приїхали працівники поліції. Пояснив, що купив спирт в аптеці для власного вживання. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що щиро шкодує про вчинене, з потерпілою в подальшому примирився та готовий відшкодувати завдані збитки, зробив для себе належні висновки, вибачився перед потерпілою. 
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що за день до події між нею та ОСОБА_3 , з яким до цього проживала разом приблизно пів року, виник побутовий конфлікт, після чого останній пішов з дому. Зазначила, що 03.10.2023 року, близько 06 год. 00 хв., прокинулася від голосів за дверима, уже коли вийшла з квартири, то побачила, що обшивка вхідних дверей була спалена та все було закопчене, але пожежі на той момент вже не було. Вказала, що самого загоряння не бачила, запаху диму у квартирі не відчула. Жодних претензій до обвинуваченого не має, вважає, що причиною таких дій з боку ОСОБА_3 могли бути емоційні переживання після сварки. Після цієї події з обвинуваченим спілкувалась, однак зараз в кожного своє життя. Шкода їй відшкодована, вона до обвинуваченого претензій не має, приймає вибачення.
Окрім цього, на адресу суду від потерпілої ОСОБА_6 надійшли заяви, у яких остання просила проводити судові засідання без її участі, щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повністю покладається на розсуд суду, цивільний позов подавати не буде. Не заперечує проти призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України. 
Так, судом встановлено, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, окрім визнання ним вини, підтверджується іншими дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами, а саме:
-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 від 03.10.2023 (а.с. 74-75, т. 1); 
-протоколом огляду місця події від 03.10.2023 та ілюстративною таблицею до нього за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з яким виявлено вхідні двері у квартиру АДРЕСА_5 , які на момент огляду є відчиненими, наявні сліди гасіння, відсутнє покриття, присутній нагар, кіптява чорного кольору, відсутня дверна ручка, також виявлено кіптяву на підлозі біля дверей (а.с. 76-85, т. 1);
- протоколом огляду місця події від 03.10.2023 та ілюстративною таблицею до нього, місце проведення огляду: АДРЕСА_7, загальний балкон, за результатами якого виявлено пластикову ємкість темно-коричневого кольору, об`ємом 100 мл, з білою етикеткою з написом «етиловий спирт 96 %", пластикову кришку білого кольору (а.с. 91-99, т. 1);
-протоколом огляду та фототаблицею до нього від 08.11.2023 року, об`єктом якого є металеві двері коричневого кольору із слідами горіння, посередині дверей розміщене вічко із чорними слідами, з правого боку дверей наявна ручка із слідами горіння (а.с. 101-106, т. 1);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2023, за яким свідок ОСОБА_7 серед пред`явлених їй осіб за зовнішніми ознаками впізнала ОСОБА_3 (а.с. 107-109, т. 1);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2023, за яким свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених їй осіб за зовнішніми ознаками впізнала ОСОБА_3 (а.с. 110-112, т. 1);
-актом про пожежу, що виникла орієнтовно 03.10.2023 р., о 06 год. 55 хв., у 12-поверховому житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_4 , місце виникнення пожежі - вхідні двері в кв. АДРЕСА_5 , у 1-му під`їзді, на 9-му поверсі, ймовірна причина виникнення пожежі - занесення стороннього джерела запалювання без ознак спеціальної підготовки підпалу (а.с. 113, т. 1);
-протоколом огляду предмета від 10.10.2023, а саме: вилученого під час затримання ОСОБА_3 мобільного телефону «Xiaomi» білого кольору, у якому знаходиться сім карта з абонентським номером НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального пакету PSP1352330 (а.с. 128-131, т. 1);
-протоколом огляду предмета від 02.11.2023, об`єктом якого є відеозапис, що міститься на CD-диску, виробника «НР», місткістю 7000МВ, видкістю 80 min, який знаходиться у паперовому пакеті з відеозаписом з аптеки, що мали місце 03.10.2023 у період часу з 17 год. 27 хв. по 17 год. 39 хв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_8, під час перегляду якого можна побачити чоловіка з щетиною, у камуфляжній кепці, одягнений у кофту із застібкою кольору олива, на плечі шеврон, штани темного кольору, взуття чорне, за зовнішніми ознаками схожого на ОСОБА_3 , який стоїть біля касової зони та здійснює покупку, після чого виходить із аптеки (а.с. 134-136, т. 1);
-даними висновку експерта за №5580/23 від 15.11.2023, згідно якого розмір збитку, завданого потерпілій ОСОБА_6 внаслідок пошкодження вхідних металевих дверей становить 1885 грн. (а.с. 141-147, т. 1);
-даними висновку експерта за №СЕ-19/111-23/63218-ПТ від 13.12.2023 та ілюстративною таблицею до нього, яким встановлено, що осередок пожежі, що мала місце 03.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_6 - знаходився на дверях квартири АДРЕСА_5 ; причиною виникнення пожежі є займання горючих матеріалів в зоні осередку пожежі, внаслідок дії на нього стороннього джерела запалювання (а.с. 150-160, т. 1);
-довідкою про опрацювання номерної інформації в ході досудового розслідування №№12023100070002058 від 03.10.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. 179-184, т. 1).
Таким чином, суд дійшов висновку що вина ОСОБА_3 доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Досліджені та оцінені судом докази є належними та допустимими, а тому покладаються судом в основу вироку.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення та звільнити останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України судом встановлено щире каяття. 
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. 
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
Згідно із позицією ККС ВС (постанова від 20.06.2018 у справі № 740/5424/15-к, провадження № 51-3076 км 18) ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.
Відповідно до позиції ККС ВС (постанова від 26.04.2018 у справі № 757/15167/15-к, провадження № 51-365 км 17) загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання (Постанова ВС у справі №643/13256/17 (провадження № 51-2221км19). 
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).
Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є офіційно непрацевлаштованим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, будь-яких скарг до дільничного офіцера поліції на ОСОБА_3 від сусідів не надходило, претензій потерпіла до нього не має та висловила позицію суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі, вину визнав у повному обсязі. Тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи. 
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як встановлено судом, витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають: 
-витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №5580/23 від 15.11.2023 складають 500 грн. 00 коп.
-витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/111-23/63218-ПТ від 13.12.2023 складають 9087 грн. 36 коп.
Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначених експертиз в сумі 9 587 грн. 36 коп.
Накладений за ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11.10.2023 року арешт - скасувати.
У зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно скасувати та звільнити його з-під варти негайно в залі суду.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік. 
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» - скасувати та звільнити з-під варти в залі суду негайно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення:
- з моменту затримання 03.10.2023 року та 27.05.2024 року ( ухвала суду про зміну запобіжного заходу) 
- та з моменту затримання 03.01.2026 року по 13.05.2026 року (звільнення з-під варти в залі суду) включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази, а саме:
-відеозапис до огляду місця події від 03.10.2023 за адресою: АДРЕСА_5, що записаний на оптичний носій інформації формату CD-R 700 mb, - зберігати у матеріалах кримінального провадження; 
-змив з дверей, який запаковано до спеціального пакету PSP 1352564, кіптяву з підлоги біля дверей квартири АДРЕСА_5 , що запаковано до спеціального пакету PSP 1352565, та передано на зберігання до камери схову Подільського УП ГУНП у м.Києві, - знищити; 
-пластикову ємність коричневого кольору, яка запакована у спеціальний пакет WAR 0126114 та зберігається в Подільському УП ГУНП у м. Києві - знищити;
-кітель зеленого кольору, кепку зеленого кольору, що вилучено та поміщено до спеціального пакету NPU1209336; мобільний телефон марки «Xiaomi» білого кольору, у якому знаходиться сім карта з абонентським номером НОМЕР_1 , що вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP1352330 та передано на зберігання до камери схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - повернути у власність обвинуваченому ОСОБА_3 ; 
-відеозапис з камер відеоспостереження 03.10.2023 за адресою: АДРЕСА_9, що записаний на оптичний носій інформації формату CD-R 700 mb, - зберігати у матеріалах кримінального провадження. 
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 9 587 грн. 36 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім грн. 36 коп.).
Арешт з майна, а саме з:
- кітель зеленого кольору, кепки зеленого кольору, які вилучено та поміщено до спеціального пакету NPU1209336; мобільного телефону марки «Xiaomi» білого кольору, у якому знаходиться сім карта з абонентським номером НОМЕР_1 , що вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP 1352330 - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. 
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1