Справа № 349/192/26 
Провадження № 2/349/413/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
25 червня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області 
в складі судді Могили Р.Г.
за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
В лютому 2026 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іваськевич Ю.С., звернувся до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на 1/7 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 зробив заповідальне розпорядження, згідно якого належне йому майно заповів своєму онукові ОСОБА_2 . Оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 спадщину не прийняв, позивач є спадкоємцем за законом першої черги належного батькові майна. Спадщину прийняв, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Однак коли звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, нотаріус відмовив, у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування.
Відповідач Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що позивачем не надано доказів, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 не прийняв спадщину.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. 
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2026 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 . Також витребувано у Рогатинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_3 .
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2026 року витребувано у Рогатинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Іваськевич Ю.С. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.
У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи 
Відповідно до копії виписки з погосподарської книги Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області за 1990-1995 роки, будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», де проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 26 січня 1998 року за реєстровим № 7, ОСОБА_3 все належне йому майно заповів онукові ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 17 грудня 2025 року.
У зв`язку із смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/7 частину вказаного домоволодіння.
Згідно копії довідки, виданої Підмихайлівським старостинським округом виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 26 січня 2026 року №03, заповіт від імені ОСОБА_3 , який посвідчений секретарем виконкому Григорівської сільської ради 26 січня 1998 року та зареєстрований в реєстрі за №7, не скасовано та не змінено.
З копії спадкової справи №205/2025р, заведеної щодо майна ОСОБА_3 , наданої суду Рогатинською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області, встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 не прийняв спадщину у визначений законодавством строк.
Згідно копії довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 19 грудня 2025 року №42, на день смерті ОСОБА_3 разом з ним в с. Григорів Рогатинського району Івано-Франківської області проживала його дружина ОСОБА_4 .
Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 26 січня 1998 року за реєстровим № 5, ОСОБА_4 все належне їй майно заповіла онукові ОСОБА_2 .
Згідно копії довідки, виданої Підмихайлівським старостинським округом виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 18 грудня 2025 року №101, заповіт від імені ОСОБА_4 , який посвідчений секретарем виконкому Григорівської сільської ради 26 січня 1998 року та зареєстрований в реєстрі за №5, не скасовано та не змінено.
З копії спадкової справи №204/2025р, заведеної щодо майна ОСОБА_4 , наданої суду Рогатинською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області, встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 не прийняв спадщину у визначений законодавством строк.
З копії довідки Підмихайлівського старостинського округу виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 11 травня 2026 року № 17-27/14 встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 .
Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про його народження.
Спадкова справа до майна ОСОБА_3 за № 75065226 заведена державним нотаріусом Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 26 грудня 2025 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 83743828 від 26 грудня 2025 року. 
Постановою державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Андрейків Т.В. від 26 грудня 2025 року №1338/02-31, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на частину домоволодіння, через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на домоволодіння. 
Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 та копії довідки ТОВ «Технічна інвентаризація та оцінка нерухомості» від 13 жовтня 2025 року № 3819, до складу домоволодіння станом на 29 вересня 2025 року входили: житловий будинок загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., літня кухня площею 31,6 кв.м., стайня площею 28,2 кв.м., стодола площею 53,6 кв.м., гараж площею 17,5 кв.м., вбиральня площею 1,7 кв.м., ворота площею 6,3 кв.м., огорожа площею 48,4 кв.м., огорожа площею 17,2 кв.м., огорожа площею 14,9 кв.м., криниця площею 7,0 м/п. 
Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась, що підтверджується копією довідки від 13 жовтня 2025 року №510 ОКП «Івано-Франківське ОБТІ».
Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість домоволодіння станом на 30 січня 2026 року становила 300 425,00 грн.
Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).
До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 як один із семи членів колгоспного двору мав право на 1/7 частину будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правилаЦивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).
Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року.
Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до вимогст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Щодо доводів відповідача про те, що позивач не має право на визнання за ним права власності на частину будинковолодіння, оскільки є спадкоємець за заповітом, то суд зазначає таке.
Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст.1269 ЦК України).
З копії спадкової справи №205/2025р, заведеної щодо майна ОСОБА_3 , встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 спадщину не прийняв.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 
Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивач набув право власності на частину вказаного будинковолодіння, як спадкоємець за законом після смерті батька, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частину нерухомого майна в позасудовому порядку, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.
Керуючись  ст. ст. 263-265 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/7 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, а саме: житлового будинку загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., літньої кухні площею 31,6 кв.м., стайні площею 28,2 кв.м., стодоли площею 53,6 кв.м., гаража площею 17,5 кв.м., вбиральні площею 1,7 кв.м., воріт площею 6,3 кв.м., огорожі площею 48,4 кв.м., огорожі площею 17,2 кв.м., огорожі площею 14,9 кв.м., криниці площею 7,0 м/п, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Рогатин, вул. Галицька,65, код ЄДРПОУ 04054323.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 25 червня 2026 року. 
Суддя Р.Г. Могила