Дата документу 20.05.2026
Справа № 334/2365/26
Провадження № 2/334/2379/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року      м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Філіпової І. М., 
за участі секретаря Мандик М. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
16.03.2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 110250 грн, з яких сума кредиту 10 500,00 грн, сума процентів за користування кредитом 94500,00 грн, штрафні санкції 5250,00 грн, а також просить стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 2662,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.03.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №1482015 про надання споживчого кредиту. 
На умовах, встановлених договором ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Згідно умов кредитного договору: сума кредиту 10 500,00 грн (п. 1.3. кредитного договору); строк кредиту 359 днів з 07.03.2024 року по 02.03.2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів складає - кожні 30 днів. 
На підставі погоджених умов, ТОВ «Слон Кредит» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача з використанням реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 . 
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням відповідачем електронного підпису одноразового ідентифікатору, відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦП України, виникли права та обов`язки, які витікають і з кредитного договору. 
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору.
13.08.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором за плату, а позивач набув права грошової вимоги до боржників. 
На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» відповідно до положень п. 1.3 договору факторингу від 27.06.2025 року №27062025, ТОВ «Слон Кредит» повідомило в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитним договорами яких передані новому кредитору, проінформовано про відступлення права вимоги за договорами та передачу персональних даних позивачу із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора. 
За договором факторингу від 13.08.2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №1482015 від 07.03.2024 року у розмірі 110250,00 грн, яка складається з заборгованості з тіла кредиту - 10500,00 грн, заборгованості за відсотками – 94500,00 грн, штрафні санкції – 5250,00 грн. 
За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання договору, а саме: з 07.03.2024 року по 13.08.2025 року, у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 94500 грн.
Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
Розділом 6 договору № 1482015 від 07.03.2024 року, передбачено відповідальність споживача за невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом у вигляді штрафу у розмірі 525 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 105 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання є несплата або сплата не в повному обсязі чергового платежу та/або неповернення кредиту у строки, встановлені договором та Графіком платежів.
20.05.2026 року представником відповідача адвокатом Писаренко С. Ю. подано відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково: в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 10500,00 грн, в частині стягнення відсотків у розмірі 12 337,50 грн, а також просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до справедливої суми.
Відповідач проти позовних вимог заперечує частково визнаючи факт отримання коштів у сумі позики 10 500,00 грн та залишок суми заборгованості по кредиту 10 500,00 грн; не визнає суму боргу за процентами за користування кредитом — 94 500,00 грн, як протиправно безпідставно завищену та нараховану за межами строку користування кредитом; не визнає повністю нараховану суму неустойки 5 250,00 грн, як неправомірно нараховану у період воєнного стану.
Відповідно до пункту 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так вбачається, що кошти позики надавалися Відповідачу після введення в Україні воєнного стану 24.02.2022. Відтак неправомірним є нарахування позикодавцем неустойки (штрафу) у повному обсязі у сумі 5 250,00 грн. які нараховані та заявлені позивачем до стягнення у позовних вимогах. Отже 5 250,00 грн. неустойки (штрафу) задоволенню не підлягають взагалі, як такі що нараховані всупереч пункту 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Також, відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості за користування кредитними коштами, вважає їх безпідставно завищеними. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. 
Відповідно до статей 11 , 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема провстановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Згідно п. 1.8. кредитного договору, загальні витрати на дату укладення договору складають: 1.8.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 94 500,00 грн. Відтак розмір процентів у 9 разів перевищує суму кредиту.
Зазначений розмір процентної ставки з врахуванням суми позики у розмірі 10500,00 грн, є несправедливим у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» статті 18, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
На думку відповідача у випадку задоволення чи частково задоволення позову справедливим буде зменшення розміру відсотків за кредитним договором не більш ніж до 50 відсотків від суми основного боргу.
Умова щодо встановлення денної процентної ставки 2,5 на весь строк кредитування суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (зі змінами, винесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 3498-IX від 22.11.2023) та є нікчемною.
Щодо максимального розміру денної процентної ставки після укладення кредитного договору слід звернути увагу, що 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон - №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 відсоток. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 відсотків (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 відсотки (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). 
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. 
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).
Представником відповідача виконаний власний арифметичний розрахунок (з врахуванням обмежень, встановлених Законом № 3498-IX), виходячи з наступного: сума кредиту - 10500,00 грн, строк – 360 днів (тобто до 02.03.2025), Для розрахунку використовуються наступні денні процентні ставка та періоди – 1) 2,5 відсотків - з 07.03.2024 до 22.04.2024 - процентна ставка згідно договору 2) 1,5 відсотки - з 23.04.2024 до 20.08.2024, - первісний кредитор, законодавче обмеження процентної ставки 3) 1 відсоток - з 20.08.2024 по 02.03.2025 – первісний кредитор, законодавче обмеження процентної ставки.
Період 1: З 07.03.2024 по 22.04.2024 (47 днів користування) законне обмеження: не більше 2,5% в день. Розрахунок процентів: 10500,00 * 2,5%*47 днів =12 337,50 грн. Період 2: З 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів користування) Законне обмеження: не більше 1,5% в день. Розрахунок процентів: 10500,00 * 1,5%*120 днів =18 900,00 грн. Період 3: З 21.08.2024 по 02.03.2025 (194 дні — до фінальної дати договору) Законне обмеження: не більше 1% в день. Розрахунок процентів: 10500,00 * 1 %*194 днів =20 370,00 грн. Період 4: З 03.03.2025 по 13.08.2025 (163 дні — період після закінчення договору) Законне обмеження: 0% на день за договірною ставкою. 
Згідно з практикою Верховного Суду, після закінчення строку дії договору (02.03.2025) кредитний договір перестає діяти в частині нарахування відсотків за користування. Отже після перерахунку заборгованості по процентам з огляду на положення Закону № 3498-IX, нараховані та заявлені до стягнення перевищувати проценти не можуть 12 337,50 грн.+ 18 900,00 грн.+ 20 370,00 грн. = 51 607,50 грн. Проте звертаємо увагу суду, що у випадку застосування наслідків нікчемності правочину, які відповідач просить застосувати , до умови кредитного договору щодо процентної ставки (частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», ч.1-2 статті 215 ЦК України, ч. 1 ст. 236 ЦК України), умова щодо обрахунку 2,5 % денної процентні ставки є нікчемною з 23.04.2024, отже не може застосовуватися для подальших розрахунків взагалі. Відтак з 23.04.2024 проценти не нараховуються, через нікчемність цієї умови кредитного договору з цієї дати і фінальний розрахунок складає тільки І період: з 07.03.2024 по 22.04.2024 47 днів 2,5 % = 12 337,50 грн.
20.03.2026 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтак суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. 
07.03.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №1482015 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е731.
Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайті. Електронна ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Закон України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений Товариство на номер мобільного телефону споживача, вказаному споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в Товаристві. 
Відповідно п. 1.3 договору сума кредиту складає 10 500,00 грн. Строк дії кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору (п. 1.4 договору).
Відповідно до п. 1.5.1 договору стандартна процента ставка становить 2,5 відсотків в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.
Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 .
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» ( п. 3.1 договору).
Також, відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів. 
Згідно Графіку платежів, кредит надано на строк з 07.03.2024 року по 02.03.2025 року, кількість платежів - 12, сума нарахованих відсотків - 91743,75 грн, загальна сума, яка підлягає поверненню – 102243,75 грн.
Крім того,позивачем надано копію Публічного пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення договору по використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 20.11.2023 року, Офіційні правила програми лояльності ТОВ «Слон Кредит» для споживачів сервісу «Slon Credit» по продукту «Комфортний», Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СлонКредит».
ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 10500 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.
Відповідач, будучи ознайомленою з умовами кредитування, погодилася на запропоновані умови, у тому числі щодо Графіку платежів, отримала кредитні кошти від ТОВ «Слон Кредит». 
Відповідно до відповіді ТОВ «Пейтек» №20250820-298 від 20.08.2025 року відповідно до умов договору з ТОВ «Слон Кредит» №06062022-1 від 06.06.2022 року ТОВ «Пейтек» повідомляє про успішність проведення операцій: 07.03.2024 10:18:11, сума 10500,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку НОМЕР_2 .
Згідно відповіді АТ «Сенс Банк» від 07.05.2026 року, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту, маска якої № НОМЕР_1 , на яку 07.03.2024 10:18 року було здійснено переказ коштів на суму 10 500,00 грн, призначення платежу: зарахування переказу з картки на карту, FUIB MoneyTransfer (00000001), Visa Direct, UA.
13.08.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», як фактором, було укладено договір факторингу № 13082025-1 
Відповідно до п. 1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою). пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 
Згідно копії акту прийому – передачі реєстру боржників за договором факторингу №13082025-1 від 13.08.2025 року, ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», підписали акт про передачу реєстру боржників кількістю 2445.
Згідно витягу з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу №13082025-1 від 13.08.2025 року під №285 вказаний боржник ОСОБА_1 , кредитний договір №1482015, сума заборгованості за основною сумою боргу 10500,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 94500,00 грн, сума заборгованості за пенею - 5250,00 грн, кількість днів прострочення 494.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
На підставі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон - №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 відсоток. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 відсотків (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 відсотки (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). 
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. 
Таким чином, умови кредитного договору щодо денної процентної ставки 2,5 відсотків не відповідають закону та не можуть бути застосовані при розрахунку відсотків за користування кредитними коштами: 
- з 07.03.2024 по 22.04.2024 (47 днів користування) не більше 2,5 відсотків в день: 10500,00 * 2,5%*47 днів =12 337,50 грн.
- з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів користування) не більше 1,5 відсотків в день: 10500,00 * 1,5%*120 днів =18 900,00 грн.
- з 21.08.2024 по 02.03.2025 (194 дні — до фінальної дати договору) не більше 1 відсотку в день: 10500,00 * 1 %*194 днів =20 370,00 грн.
Отже після перерахунку заборгованості по процентам з огляду на положення Закону № 3498-IX, нараховані та заявлені до стягнення перевищувати проценти складають 51607,50 грн (12 337,50 грн + 18 900,00 грн + 20 370,00 грн).
При цьому, суд не погоджується з відповідачем, що відсотки можуть бути нараховані лише за період з 07.03.2024 по 22.04.2024, оскільки це суперечить умовам укладеного договору. 
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено максимальний розмір денної процентної ставки. У той же час, стягнення відсотків відповідно до встановленого законом максимального розміру денної процентної ставки, не може бути визнано судом не справедливим, враховуючи, що відповідач добровільно погодився на вказані умови договору. 
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за процентами у розмірі 51607,50 грн. 
Крім того, згідно розрахунку позивачем нараховані штрафи у розмірі 5250,00 грн, проте позовна заява не містить жодних обставин щодо підстав та періоду нарахування вказаних штрафних санкцій, тому в цій частині позов також не підлягає задоволенню. 
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково у розмірі 62 107,50 грн, що складається з основного боргу 10 500,00 грн, відсотків – 51607,50 грн. 
За правилами ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року між позивачем та адвокатом Столітнім М. М., копію заявки №15926 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, копію рахунку на оплату №15926-10/03-2026 від 10.03.2026 року на загальну суму 10 000,00 грн, копію акту №15926 прийому – передачі виконаних робіт згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року. 
У відзиві на позов відповідач просив зменшити розмір витрат на правову допомогу. 
Відповідач вказує, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Враховуючи категорію справи , її нескладність, відсутність судових засідань по справі, один фактично підготовлений процесуальний документ по суті спору, незначний обсяг документів, послуг, а відтак невеликий обсяг наданих адвокатом та виконаних робіт, відповідач просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката позивача, які підлягають розподілу між сторонами до суми на розсуд суду.
Враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості за кредитним договором №1482015 від 07.03.2024 року у розмірі 62 107 грн 50 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати по сплаті судового збору в сумі 1499 грн 82 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», юридична адреса: м. Київ, вул. Набережно – Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 .
Суддя: Філіпова І. М.