Справа № 643/11725/25
Провадження № 2/643/953/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Харченко А.М.
за участю секретарів – Риндіч О.Б., Кашуби Ю.Г., Пантак В.О. 
представника позивача – адвоката Філатової Н.А., 
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Форінт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, 

в с т а н о в и в:

15.07.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», в особі представника – адвоката Філатової Н.А., через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить визнати недійсним Договір дарування (однієї четвертої) частки квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 січня 2024 року між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В., зареєстровано у реєстрі за № 12, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2858380663120; стягнути з відповідачів понесені судові витрати (сплачений судовий збір). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що 09.10.2013 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 2-747/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму заборгованості за Генеральною кредитною угодою №07-01-90-08 від 12.05.2008, а саме за кредитними договорами: 
1)№010-2/07-01-0421-08 від 12.05.2008 в сумі 659 240,59 доларів США, де сума заборгованості за кредитом 476 254,17 доларів США, сума заборгованості за відсотками 182 986,42 доларів США;
2)№010-2/07-01-0422-08 від 12.05.2008 в сумі 118 266,07 доларів США, де сума заборгованості за кредитом 86 165,77 доларів США, сума заборгованості за відсотками 32 100,30 доларів США;
3)№010-2/07-01-0811-08 від 31.10.2008 в сумі 1 527 311,31 гривень, де сума заборгованості за кредитом 986 461,30 гривень та сума заборгованості за відсотками 540 850,01 гривень;
4)№010-2/07-01-0812-08 від 31.10.2008 року в сумі 473 688,15 гривень, де сума заборгованості за кредитом 312 243,74 гривень, сума заборгованості за відсотками 161 444,41 гривень, а всього у сумі 8 215 610,20 гривень (вісім мільйонів двісті п`ятнадцять тисяч шістсот десять гривень 20 коп.).
Також, стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №010-2/07/1-905-07 від 10.08.2007 у сумі 197 051,67 доларів США.
На виконання вказаного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від
09.10.2013 у справі №2-747/11, 31.03.2014 видано відповідні виконавчі листи, зокрема, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 
17.04.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області Панюковою О.О. було відкрито виконавче провадження №43031207 щодо боржника ОСОБА_1 
08.12.2017 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-747/11 змінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 у справі № 2-747/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 
11.11.2020 постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу за заявою останнього.
16.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. за заявою ТОВ «ФК «Форінт» про примусове виконання рішення суду, на підставі виконавчого листа №2-747/11, виданого 31.03.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63628701, де боржником є ОСОБА_1 . 
Наразі, ВП №63628701 триває, сума для стягнення складає 777 506,66 дол. США та 1886210,43 грн., що підтверджується інформацією з АСВП від 23.06.2025.
23.04.2021 ухвалою Харківського апеляційного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.10.2013, з підстав отримання рішення суду у 2013 році та обізнаності про розгляд справи.
18.11.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-747/11 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013, та відкрито провадження у справі.
16.12.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-747/11 скасоване рішення суду від 09.10.2013 по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за нововиявленими обставинами. Призначено справу до розгляду за правилами, встановленими ЦПК України на 09:30 год. 20.01.2022. Також зазначено, що ухвала не підлягає оскарженню.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26.01.2023 у справі №2-747/11 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» задоволено частково. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2021 - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
24.12.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-747/11, виданого 31.03.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 34, ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», з підстав подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Діяльність приватного виконавця Бабенко Д.А. зупинена, за його заявою.
Згідно з Наказом МЮУ №352/7 від 02.02.2023, заміщення приватного виконавця Бабенко Д.С. здійснює приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В.
28.04.2023 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-747/11 заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 09.10.2013 за нововиявленими обставинами задоволено. Скасоване рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (як фізичної особи та фізичної особи-підприємця), ОСОБА_4 на користь АТ “Райффайзен Банк Аваль” суму заборгованості за Генеральною кредитною угодою №07-01-90-08 від 12.05.2008: за кредитним договором №010-2/07-01-0421-08 від 12.05.2008 в сумі 659 240,59 доларів США, де сума заборгованості за кредитом 476 254,17 доларів США, сума заборгованості за відсотками 182 986,42 доларів США; за кредитним договором №010-2/07-01-0422-08 від 12.05.2008 в сумі 118 266,07 доларів США, де сума заборгованості за кредитом 86165,77 доларів США, сума заборгованості за відсотками 32100,30 доларів США; за кредитним договором №010-2/07-01-0811-08 від 31.10.2008 в сумі 1527311,31 гривень, де сума заборгованості за кредитом 986461,30 гривень та сума заборгованості за відсотками 540850,01 гривень; за кредитним договором №010-2/07-01-0812-08 від 31.10.2008 в сумі 473688,15 гривень, де сума заборгованості за кредитом 312243,74 гривень, сума заборгованості за відсотками 161444,41 гривень, а всього у сумі 8215610,20 гривень (вісім мільйонів двісті п`ятнадцять тисяч шістсот десять гривень 20 коп.). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором №010-2/07/1-905-07 від 10.08.2007 у сумі 197051,67 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_3 (як фізичної особи та фізичної особи-підприємця), ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати у сумі 566,67 гривень та 40 гривень з кожного. В іншій частині позову — відмовлено.
16.11.2023 постановою Харківського апеляційного суду у справі №2-747/11 апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» - задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2023 - скасовано. Ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Форінт» який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) солідарно на користь ТОВ «ФК «Форінт» (ЄДРПОУ 40658146) суму заборгованості за Генеральною кредитною угодою №07-01-90-08 від 12.05.2008: за кредитним договором №010-2/0701-0421-08 від 12.05.2008 року в сумі 659 240,59 доларів США; за кредитним договором №010-2/07-01-0422-08 від 12.05.2008 в сумі 118 266,07 доларів США; за кредитним договором №010-2/07-01-0811-08 від 31.10.2008 року в сумі 1527311,31 гривень; за кредитним договором №010-2/07-01-0812-08 від 31.10.2008 року в сумі 473688,15 гривень, а всього у сумі 8 104 919,37 (вісім мільйонів сто чотири тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 37 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість за кредитним договором №010-2/07/1-905-07 від 10.08.2007 у сумі 197 051,67 (сто дев`яносто сім тисяч п`ятдесят один долар) США 67 центів. Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «Форінт» судові витрати у сумі по 566,67 гривень та 40 гривень з кожного. В іншій частині вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «Форінт» судові витрати за подання апеляційної скарги по 1250 гривень та 00 копійок з кожного.
Мотивувальна частина постанови суду апеляційної інстанції від 16.11.2023 містить висновки про безпідставність скасування судом першої інстанції (рішенням суду від 28.04.2023) законного та обґрунтованого рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 по справі № 2-747/11, також вказано, про помилковість висновків суду першої інстанції про наявність нововиявлених обставин.
28.11.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. поновлено вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63628701, керуючись ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки скасовано рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, про що
16.11.2023 Харківським апеляційним судом у справі №2-747/11 винесена відповідна постанова.
28.11.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. закінчено виконавче провадження №63628701, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки скасовано рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, про що 16.11.2023 Харківським апеляційним судом у справі №2-747/11 винесена відповідна постанова. Також, приватним виконавцем були скасовані всі арешти, обмеження тощо.
Не погодившись з діями (в вказаними рішеннями) приватного виконавця Цимбала С.В. за виконавчим провадженням №63628701, з боку ТОВ «ФК «Форінт» до суду була скерована відповідна скарга (від 07.12.2023 за вих. № 2/2023/12/7751).
11.12.2024 постановою Верховного Суду у справі №2-747/11 касаційні скарги ТОВ «ФК «Форінт», ОСОБА_4 , які подані її представником - адвокатом Турутею З.О., ОСОБА_1 , які подані його представником - адвокатом Шевченко Д.С., задоволені частково. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2021, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2023, постанову Харківського апеляційного суду від 16.11.2023 скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 за нововиявленими обставинами.
Задовольняючи касаційну скаргу частково суд касаційної скарги погодився з доводами ТОВ «ФК «Форінт» про те, що суд першої інстанції при відкритті провадження у справі за нововиявленими обставинами не врахував норми процесуального права, поновивши присічний строк та відкривши провадження у справі поза межами такого строку, порушивши принцип правової визначеності. Також, вказано про помилковість висновку суду апеляційної інстанції про перегляд судового рішення по суті.
Окрім цього, суддю першої інстанції (Аркатову К.В.) за грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків для стягувача - ТОВ «ФК «Форінт», який із 2021 року продовжує перебувати у правовій невизначеності та позбавлений законного права на примусове виконання рішення суду стосовно всіх трьох боржників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ) рішенням Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 13.11.2024 № 3283/2дп/15-24 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, яке рішенням Вищої раді правосуддя від 04.03.2025 № 411/0/15-25 залишено без змін.
12.02.2025 ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В. у справі № 2-747/11 відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №2-747/11 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ТОВ «ФК «Форінт») до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з підстав звернення до суду після закінчення присічного строку.
Дана ухвала суду першої інстанції 22.05.2025 судом апеляційної інстанції залишена без змін. На думку позивача, вище вказане підтверджує, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 у справі №2-747/11 є чинним та залишається не виконаним, а дії ОСОБА_1 , направлені на ухилення від виконання рішення суду, який створив передумови для перебування стягувача з 2021 р. у правовій невизначеності, та ТОВ «ФК «Форінт» з 2023 р. взагалі був позбавлений на примусове виконання рішення суду стосовно 3-х боржників.
23.04.2025 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-747/11 (провадження №4-с/638/18/25) задоволено скаргу представника ТОВ «ФК «Форінт» на дії/рішення приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В., визнані незаконними рішення приватного виконавця (постанови від 28.11.2023 про поновлення виконавчого провадження №63628701 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , закінчення виконавчого провадження та скасування арештів/ обтяжень) та скасовано їх.
08.05.2025 постановою приватного виконавця Цимбала С.В відновлено виконавче провадження №63628701 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 у справі №2-747/11 та керуючись ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження».
Також, приватним виконавцем на виконання ухвали суду від 23.04.2025 вчинені дії/прийнятті рішення, а саме: постанова від 09.05.2025 про скасування процесуального документу (постанови про зняття арешту з коштів від 28.11.2023) за ВП №63628701; постанова від 12.05.2025 про скасування процесуального документу (постанови про зняття арешту з майна від 20.12.2023) за ВП №63628701.
Згідно з супровідним листом від 13.05.2025 до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України скерована копія ухвали Московського районного суду міста Харкова від 05.11.2021 у справі №643/18930/21 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 
16.05.2025 постановою приватного виконавця Цимбала С.В. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-747/11, виданого 31.03.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова, оскільки ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 у справі № 2-747/11 скасована постанова приватного виконавця від 28.11.2023 про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні та в матеріалах виконавчого провадження наявна заява ОСОБА_5 про зупинення вчинення виконавчих дій у зв`язку зі зверненням до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
09.06.2025 приватний виконавець звернувся з заявою про видачу дублікату виконавчого провадження, який був втрачений під час поштового пересилання (повернення) приватним виконавцем Цимбалом С.В. на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова. Розгляд заяви призначено на 07.07.2025 о 09:45 год. (справа №2-747/11).
10.06.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова у справі №2-747/11 (провадження №6/638/294/25) заяву ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження повернуто без розгляду.
19.06.2025 постановою приватного виконавця поновлено виконавче провадження №63628701, яке триває, як вже вище зазначалось.
Крім того, ТОВ «ФК «Форінт» раніше вже оскаржувалося незаконне відчуження боржником іншого належного йому майна.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.08.2021 у справі № 922/1474/21 задоволено позов ТОВ «ФК «Форінт», визнано недійсними договори купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Будівельник» та ТОВ "Елат" від 08.11.2020, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (чоловіком своєї сестри), як фраудаторні правочини.
Постановою Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №922/1474/21 залишено в силі рішення суду першої інстанції від 16.08.2021, яким встановлені обставини ухилення боржника ( ОСОБА_1 ) від виконання рішення суду від 09.10.2013.
04.01.2024 між ОСОБА_1 (Дарувальник) та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 (Обдаровувана), укладено Договір дарування, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В., зареєстровано у реєстрі за №12.
Згідно з п. 1 Договору, Дарувальник безоплатно передав у власність, а Обдаровувана прийняла, належну Дарувальнику 1|4 (одну четверту) частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2858380663120. Вказана квартира трикімнатна, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м.
У п. 2 Договору вказано, що відчужувана за цим договором частка в праві власності на квартиру належить ОСОБА_7 на праві особистої приватної власності, що підтверджується:
Свідоцтвом про право власності на житло, виданим центром (відділом) приватизації державного фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради 12.01.1999, згідно з розпорядженням №1658 від 12.01.1999, зареєстрованим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 13.01.1999 та записаного у реєстрову книгу №П-3-42092 та Договором, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. 04.01.2024 за реєстровим №7.
Право власності Дарувальника в 1|4 (одній четвертій) частці на вищевказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2024 за №53207548, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. Умови Договору не містить посилань про вартість нерухомості. Дані документи отримані представником ТОВ «ФК «Форінт» в порядку доступу адвокатом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (документів реєстраційної справи №2858380663120). 
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 434292204 від 07.07.2025, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., що власником 1|4 (однієї четвертої) частки квартири вказана Відповідач ( ОСОБА_2 ), право власності зареєстровано на підставі договору дарування від 04.01.2024, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. 04.01.2024 за реєстровим №12, вид спільної власності: спільна часткова, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2858380663120, яка наразі є власником відповідної частки. Крім того, ОСОБА_1 перебуває у родинних стосунках з ОСОБА_2 , яка є його сестрою.
Як вже вище зазначалось кредитором раніше вже оскаржувалося незаконне відчуження боржником іншого належного йому майна, яке було переоформлено на чоловіка ( ОСОБА_6 ) своєї сестри ( ОСОБА_2 ).
Дані обставини встановлені рішенням суду (у справі № 922/1474/21), що не потребує додатковому доказуванню. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00031968153 від 04.08.2021, прізвище ОСОБА_2 до укладання шлюбу з ОСОБА_6 було «Харнам». Дії ОСОБА_1 (боржника), на думку позивача, вочевидь є недобросовісними, оскільки безоплатне дарування нерухомості на користь своєї сестри, при наявності значних боргових зобов`язань, за якими наявне чинне та невиконане рішення суду, ухвалене ще у 2013 році, та відсутності іншого майна за рахунок якого кредитор має право задовільнити значні борги, свідчить про вчинення дій на шкоду кредитора, виключно з однією метою - уникнути звернення стягнення на майно (уникнення сплати боргу), позбавивши можливості кредитора частково задовільнити свої вимоги за рахунок такого майна. Вважають, що дії боржника є недобросовісними, оскільки безоплатне дарування 1|4 частки квартири на користь своєї сестри, при наявності значних боргових зобов`язань за якими наявне чинне та невиконане рішення суду, ухвалене ще у 2013 році, та відсутності іншого майна за рахунок якого кредитор має право задовільнити значні борги, свідчить про вчинення дій на шкоду кредитора, виключно з однією метою - уникнути звернення стягнення на майно (уникнення сплати боргу), позбавивши можливості кредитора частково задовільнити свої вимоги за рахунок такого майна. Тому, договір дарування 1|4 частки квартири є фраудаторним, який підлягає визнанню недійсним, з метою повернення майна боржнику задля звернення стягнення на таке майно під час примусового виконання рішення суду.
Ухвалою суду від 22.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 
Ухвалою суду від 29.10.2025 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
14.01.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Антоненко І.М. через систему «Електронний суд», в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування посилався на ті обставини, що предметом спору є правочин - договір дарування квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та її братом ОСОБА_1 4 січня 2024 року. ОСОБА_2 разом із родиною: неповнолітньою донькою та сином, проживає в даній квартирі поза збільшення все життя. Її брат - дарувальник фактично не проживає в даній квартири понад 25 років. ОСОБА_2 ніяким чином не пов`язана з бізнесовою діяльністю ОСОБА_1 чи свого колишнього чоловіка ОСОБА_6 . В 2024 році набуло законної сили рішення про розірвання шлюбу і наразі ОСОБА_2 не підтримує родинних чи - то дружніх зв`язків з ОСОБА_6 . Квартира залишається виключно у користуванні її та її дітей і є єдиним житлом для неї та її дітей. ОСОБА_2 є інвалідом другої групи. ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є військовослужбовцем ЗСУ. Абсолютно природнім є дарування частки квартири сестрі, яка там і проживає і потребує підтримки та допомоги. ОСОБА_2 не є боржником позивача, і не вчиняла дій, що мали на меті шкоду інтересам позивача. Виходячи із критерію обрання варіанта добросовісної поведінки як економічно обґрунтованої, розумної, то саме такою і виглядає поведінка відповідачки ОСОБА_2 . В її діях не має нічого скерованого крім захисту власних прав та інтересів. Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_2 діяла недобросовісно на шкоду позивача. Визнання фраудаторного правочину недійсним не є безумовною підставою для витребування відчуженого за ним майна з володіння останнього набувача. Необхідною передумовою для цього є встановлення недобросовісності саме цього набувача. Водночас без встановлення наведених конкретних обставин щодо вчинення правочину з відповідними вадами волі сам лише факт визнання недійсним такого фраудаторного правочину не є достатньою підставою для висновку про вибуття відчуженого за ним майна не з волі власника або особи, якій він передав майно у володіння, в розумінні зазначеної норми цивільного законодавства. Укладаючи фраудаторний правочин, боржник свідомо бажає настання правових наслідків у вигляді вибуття відповідного майна з його володіння. Набувач такого майна, який безпосередньо пов`язаний з боржником або з інших обставин не міг не знати про фраудаторний характер правочину, є недобросовісним набувачем. У разі подальшого відчуження набувачем отриманого на виконання фраудаторного правочину майна на користь іншої особи, яка не є пов`язаною з боржником та водночас не обізнана про придбання майна в особи, що не мала права його відчужувати, такий добросовісний набувач не повинен приймати на себе тягар неправомірних і недобросовісних дій боржника та його недобросовісного контрагента, пов`язаних із вчиненням правочину на шкоду кредиторам та виведенням майна тощо. Крім того, недійсність правочину зумовлена наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Позивач посилається на наявність чинного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 у справі №2-747/11 та існування заборгованості і наполягає на тому, що ОСОБА_1 відчуженням квартири вчиняв дії направлені на ухилення від виконання зазначеного рішення суду. Проте оспорюваний договір дарування було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 4.01.2024 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (як фізичної особи та фізичної особи підприємця), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою від 12 травня 2008 року № 07-01-90-08: за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-010421-08 у розмірі 659 240,59 доларів США, з яких: 476 254,17 доларів США - заборгованість за кредитом; 182 986,42 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі 118 266,07 доларів США, з яких: 86 165,77 доларів США - заборгованість за кредитом; 32 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн, з яких: 986грн - заборгованість за кредитом; 540 850,01 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн, з яких: 312 243,74 грн - заборгованість за кредитом; 161 444,41 грн - заборгованість за відсотками, а всього - 8 215 610,20 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року за заявою правонаступника замінено стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт»). ТОВ «ФК «Форінт» на підтвердження переходу права вимоги було надано платіжне доручення, яким підтверджувалась сплата за договором факторінгу в розмірі 2010000,00 грн. (2 млн 10 тис грн.) за зобов`язаннями в кількості не менше 20. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове судове рішення. Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (як фізичної особи та фізичної особи підприємця), ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості, тощо. Постановою Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 солідарно на користь ТОВ «ФК «Форінт» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою від 12 травня 2008 року № 07-01-90-08: за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0421-08 у розмірі 659 240,59 доларів США; за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі 118 266,07 доларів США; за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/0701-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн; за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн, а всього - 8 104 919,37 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість за кредитним договором від 10 серпня 2007 року № 010-2/07/1-905-07 у розмірі 197 051,67 доларів США. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2024 року Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_4 , які подані її представником - адвокатом Турутею Захаром Олеговичем, ОСОБА_1 , які подані його представником - адвокатом Шевченко Дар`єю Станіславівною, задовольнити частково. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року, постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року припинило свою дію із набуттям законної сили Постанови Харківського апеляційного суду від 16.11.2023, яка зберігала свою чинність до 11.12.2024 року. Дія Постанови Харківського апеляційного суду від 16.11.2023 не зупинялась касаційним судом. Тобто, з 16.11.2023 виконанню підлягало тільки одне рішення - і це Постанова Харківського апеляційного суду. Про те, позивач утримався від відкриття виконавчого провадження, у тому ж числі задля ефективного захисту власних прав і наразі свою стратегічну помилку намагається усунути шляхом оскарження законних дій виконавця. На думку представника відповідача Чуприної І.В., рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року припинило свою дію із набуттям законної сили Постанови Харківського апеляційного суду від 16.11.2023, яка зберігала свою чинність до 11.12.2024 року - прийняття Постанови КЦС.
Станом на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу 04.01.2024 не існувало жодного чинного виконавчого провадження чи обов`язкового судового рішення, яке б підтверджувало обов`язок відповідача сплатити заборгованість.
28.11.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. поновлено вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №:63628701, керуючись ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки скасовано рішення на підставі якого виданий виконавчий документ.
28.11.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. закінчено виконавче провадження N63628701, керуючись п. 5 4. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки скасовано рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, про що 16.11.2023 Харківським апеляційним судом у справі N2-747/11 винесена відповідна постанова. До того ж, виконавче провадження було зупинене з 2021 року, та відсутній у виконавчому провадженні виконавчий лист і у видачі дубліката було відмовлено. Ухвалою від 07.07.2025 р. по справі 2-747/11, провадження 6/638/293/25 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_10 про видачу дубліката виконавчого листа. Крім того, немає порушеного права позивача, оскільки в матеріалах виконавчого провадження у приватного виконавця Цимбал С.В. ніколи не було оригіналу виконавчого листа.
Представник позивача – адвокат Філатова Н.А. направила суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що не заслуговують на увагу посилання представника відповідача щодо добросовісності ОСОБА_2 , оскільки при оскарженні безоплатного договору не підлягає доведенню недобросовісність обдарованого родича, а досліджується недобросовісність боржника (дарувальника), який вчинив дії на шкоду кредитора. Звертає увагу, що перебування справи №2-747/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у провадженні суду з 2010 року та ухвалення рішення ще у 2013 році, з намаганням його переглянути з 2021 року, є публічно-доступною інформацією, що надає можливість бути обізнаними щодо наявності значних боргів у ОСОБА_1 . Недоречними є посилання на нерелевантну практику щодо оскарження, в т.ч. у межах справи про банкрутство правочинів, як фраудаторних, де відбувалось відчуження майна по ланцюжку, із застосуванням, зокрема положень ст. 387, 388 ЦК України. У даному випадку з боку позивача не пред`являвся віндикаційний позов. Навіть якщо б і підлягали у даному випадку застосуванню положення закону, які застосовуються у віндикаційних позовах, і у такому випадку не мало б значення чи є останній набувач добросовісним чи недобросовісним, оскільки таке майно підлягає витребуванню у всіх випадках коли набуто безоплатно (за договором дарування тощо). Крім того, зазначає, що представник ОСОБА_2 зловживає процесуальними правами посилаючись на недостовірну інформацію, що квартира є єдиним житлом для обдарованої та її дітей (неповнолітньої доньки, 1998 р.н., та сина, 1993 р.н.), які знаходяться на її утриманні. В реєстраційній справи нерухомого майна, яке виступає предметом справи, наявна інформаційна довідка з реєстру речових прав від 04.01.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є власницею іншої квартири, загл. площ 132.8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 . Також, дані обставини підтверджуються актуальною інформаційною довідкою з реєстру речових прав від 05.02.2026. Як зазначалося у позовній заяві договір дарування ? частки квартири підлягає визнанню недійсним, як фраудаторний, із урахуванням, зокрема положень п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України (добросовісність) та ч.3 ст. 13 ЦК України (недопустимості завдання шкоди іншій особи/недопустимості зловживання правом). Тобто, ОСОБА_2 має у власності й іншу нерухомість - велику квартиру (заг. площ.132,8 кв.м), де вона може жити разом зі своєю 27-ми річною донькою та 33-и річним сином. Вказаний спосіб захисту є належним та ефективним, адже судове рішення, що набрало законної сили, щодо задоволення вимоги про визнання недійним договору дарування ? частки квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є підставою для державної реєстрації припинення речового права ОСОБА_2 ? (однієї четвертої) частки квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2858380663120, з одночасною державною реєстрацією набуття (поновлення) відповідних прав за ОСОБА_1 . Подальше переоформлення майна не відбувалось, що свідчить про безпідставність доводів про необхідність витребування майна чи стягнення коштів та ефективності обраного позивачем способу захисту. Метою оскарження позивачем (стягувачем) фраудаторного правочину є повернення майна у власність боржника ( ОСОБА_1 ) для подальшої реалізації його під час примусового виконання рішення суду у справі №2-747/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яке є чинним з 2013 року та залишається не виконаним, для часткового погашення боргу. Підставою для відмови у визнанні недійсним правочину, як фраудаторного, не може бути обставини відсутності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з боржника на момент вчинення оскаржуваного правочину та нібито те, що на дату укладання боржником оскаржуваного правочину не діяло рішення суду від 09.10.2013 про стягнення заборгованості, оскільки однією із ознак фраудаторності правочину є наявність значної непогашеної заборгованості та обізнаності про таку заборгованість боржника. Обізнаність ОСОБА_1 про невиконані значні боргові зобов`язання та ухилення від виконання рішення суду (з 2014 року) встановлено чинними рішеннями судів, зокрема, у справі №922/1474/21 (про що зазначалось у п.1 позовної заяви), що не потребує додатковому (повторному) доказуванню у даній справі, керуючись ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
Вказане свідчить про безпідставність доводів необхідності доведення з боку позивача обставин того, що на момент вчинення оскаржуваного правочину повинно бути наявне рішення суду про стягнення заборгованості чи відкрите виконавче провадження стосовно боржника.
Крім того, наявність інформації про перебування цивільної справи у провадженні суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 є публічно-доступною інформацією, яка міститься на офіційному сайті Судова влада України та ЄДРСР.
Поряд з цим, є необґрунтованими доводи представника відповідача, що рішення суду про стягнення заборгованості, у період 16.11.2023 по 11.12.2024, не діяло, оскільки не узгоджуються нашими обставини справи №2-747/11 та нормами процесуального закону.
Дійсно, суддя першої інстанції (Аркатова К.В.) вдруге грубо порушуючи закон задовільнила заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 09.10.2013 за нововиявленими обставинами (рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2023 у справі №2-747/11), за що й була притягнута до дисциплінарної відповідальності.
16.11.2023 постановою Харківського апеляційного суду у справі №2-747/11 апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» - задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2023 - скасовано. Ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Форінт» який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно на користь ТОВ «ФК «Форінт» суму заборгованості за ГКУ №07-01-90-08 від 12.05.2008: за КД №010-2/07-01-0421-08 від 12.05.2008 в сумі 659 240,59 дол.США; за КД №010-2/07-01-0422-08 від 12.05.2008 в сумі 118 266,07 дол.США; за КД №010-2/0701-0811-08 від 31.10.2008 в сумі 1 527 311,31 грг.; за КД №010-2/07-01-0812-08 від 31.10.2008 в сумі 473 688,15 грн, а всього у сумі 8 104 919,37 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість за КД №010-2/07/1905-07 від 10.08.2007 у сумі 197 051,67 дол. США. В іншій частині вимог - відмовлено. Також, стягнуто з відповідачів судові витрати.
11.12.2024 постановою Верховного Суду у справі №2-747/11 скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2021, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2023 та постанову Харківського апеляційного суду від 16.11.2023, а справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 09.10.2013 за нововиявленими обставинами. Судом касаційної інстанції вказано про помилковість висновку суду апеляційної інстанції про перегляд судового рішення по суті, із урахуванням часткового боргу у загальному розмірі 110 690,83 грн. по трьом виконавчим провадженням про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
В свою чергу, зі змісту вказаної постанови від 16.11.2023 вбачається, що судом апеляційної інстанції не приймалось рішення по суті заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 09.10.2013 за нововиявленими обставинами та не задовольнялася така заява, а постановою суду апеляційної інстанції скасовано рішенням суду від 28.04.2023 та зроблені висновки про безпідставність скасування судом першої інстанції (рішенням суду від 28.04.2023) законного та обґрунтованого рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 по справі № 2-747/11, також вказано, про помилковість висновків суду першої інстанції про наявність нововиявлених обставин. В той же час, зауважують, що законодавче визначено, у відповідності до положень ст. 429 ЦПК України, втрата законної сили судових рішень інших судів (першої, апеляційної та касаційної інстанції) у такій справі відбувається виключно у разі прийняття рішення по суті заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та її задоволення (з постановлениям рішення про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами із ухваленням нового рішення), а не ухвалення будь-якого рішення судом апеляційної інстанції під час перегляду ухваленого рішення за нововиявленими обставинами. Тобто, у нашому випадку не відбулась втрата законної сили рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки судом апеляційної інстанції не приймалось рішення по суті заяви про перегляд рішення суду від 09.10.2013 за нововиявленими обставинами та не задовольнялася така заява, також не скасовувалось рішення суду від 09.10.2013.
Більш того, перегляд судом касаційної інстанції незаконних рішень судів попередніх інстанцій чи подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, не може нівелювати наявності ознак фраудаторності оскарженого правочину.
Також, не відноситься до предмету доказування у даній справі обставини зупинення вчинення виконавчих дій у 2021 році та відсутності на сьогоднішній день в матеріалах виконавчого провадження (яке триває після його відновлення 08.05.2025, з примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , що залишається не виконаним) оригіналу виконавчого документу, який був втрачений під час поштового пересилання (повернення) приватним виконавцем Цимбалом С.В. на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова, також нібито пропуску строку на його пред`явлення.
Дійсно, ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.07.2025 у справі № 2-747/11 (провадження № 6/638/293/25) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_10 про видачу дубліката виконавчого листа №2-747/11, виданого 31.03.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова стосовно боржника ОСОБА_1 (з підстав пропуску строку на пред`явлення виконавчого провадження та те, що стягувачем є ТОВ «ФК «Форінт», натомість заявник просить видати дублікат виконавчого документа на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль»), яка не набула законної сили, а апеляційний розгляд справи на вказану ухвалу суду призначений на 05.03.2026 об 16:45 год. При цьому, звертає увагу на те, що строк на пред`явлення даного виконавчого документа не пропущений, оскільки даний виконавчий документ безперервно перебував з квітня 2014 року по листопад 2020 року на примусовому виконанні у органі ДВС, а з листопада 2020 року перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця, яке триває після його відновлення. Відновлення виконавчого провадження (08.05.2025) означає, що раніше відкрите виконавче (16.11.2020), яке було незаконно закінчене (28.11.2023), знову почало діяти, а не заново відкрите. До того ж, не узгоджується з законом те, що приватний виконавець повинен був просити в своїй заяві видати дублікат виконавчого документа на стягувача ТОВ «ФК «Форінт» (правонаступника АТ «Райффайзен Банк Аваль»), оскільки дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу, тотожний за змістом та має силу первісного документа, до якого не можуть вноситися жодні зміни чи нові відомості. Окрім цього, не можуть бути предметом розгляду даної справи обставини отримання дублікату виконавчого документа приватним виконавцем та строку на пред`явлення виконавчого документу, заява якого перебуває на розгляду суду апеляційної інстанції. Таким обставинам уповноважений суд надає оцінку під час розгляду заяви приватного виконавця про видачу дублікату виконавчого провадження, який був втрачений під час поштового пересилання до суду. Разом з цим, у даному випадку відсутні обставини пропуску строку виконавчого документу, виходячи з наступного. На виконання вказаного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 у справі №2-747/11, 31.03.2014 виданий виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 17.04.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області Панюковою О.О. було відкрито виконавче провадження №43031207 щодо боржника ОСОБА_1 
08.12.2017 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2747/11 змінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 у справі № 2-747/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 11.11.2020 постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу за заявою останнього (п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Стягувачем даний виконавчий документ був пред`явлений на примусове виконання до приватного виконавця одразу після його повернення. 16.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. за заявою ТОВ «ФК «Форінт» про примусове виконання рішення суду, на підставі виконавчого листа №2-747/11, виданого 31.03.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63628701, де боржником є ОСОБА_1 (ідентифікатор доступу до АСВП №В12В8386525Г).
28.11.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. закінчено виконавче провадження №63628701, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки скасовано рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, про що 16.11.2023 Харківським апеляційним судом у справі №2-747/11 винесена відповідна постанова.
23.04.2025 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2747/11 (провадження №4-с/638/18/25) визнані незаконними рішення приватного виконавця, зокрема про закінчення виконавчого провадження з їх скасуванням. Дана ухвала залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції від 26.11.2025. 08.05.2025 постановою приватного виконавця Цимбалом С.В відновлено виконавче провадження №63628701 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 у справі №2747/11 та керуючись ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження». Означене підтверджує те, що виконавчий документ (лист) №№2-747/11, виданий 31.03.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова на примусове рішення суду від 09.10.2013, яке набрало законної сили 20.10.2013, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , перебував на примусовому виконані з 17.04.2014 по 11.11.2020 у органі ДВС (ВП №43031207), який повернутий по заяві стягувача (керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»), а з 16.11.2020 у приватного виконавця (ВП№63628701), яке 28.11.2023 незаконно було закінчено та 08.05.2025 відновлено, на підставі ухвали суду від 23.04.2025, яке триває.
Неоднозначності у трактуванні вказаних обставин, що строк на пред`явлення даного виконавчого документа не пропущено взагалі не може виникати, оскільки даний виконавчий документ безперервно перебував з квітня 2014 року по листопад 2020 року на примусовому виконанні у органі ДВС, а з листопада 2020 року перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця та наразі виконавче провадження триває після його відновлення.
У даному випадку не підлягає дослідженню питання наявності ознак фіктивності оскаржуваного правочину, згідно з ст. 234 ЦК України, оскільки ТОВ «ФК «Форінт» звернувся до суду із позовом, із способом захисту про визнання недійсним договору дарування, який укладений на шкоду кредитора, що може бути визнаний недійсним на підставі загальних положень, зокрема, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та ч. 3 ст. 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, як фраудаторного правочину, посилаючись на актуальну практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, де суд виснував, в тому числі щодо належності обраного способу захисту, відповідно до п. 6ст. 3, ч. 3 ст. 13 ЦК України. Тому, є безпідставним посилання не на актуальну практику представника відповідача та необхідності доведення позивачем фіктивності правочину. Перелік критеріїв фраудаторності правочину не є вичерпним та залежить виключно від обставин конкретної справи, а спільною ознакою таких правочинів є недобросовісність дій боржника із виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредитором. Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може. Відтак, боржник повинен утримуватися від дій, які безпідставно/сумнівно зменшують розмір його активів, за рахунок яких кредитор міг би задовільнити свої законні вимоги. Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача щодо наявності офіційного доходу у вигляді заробітної плати, наявності рухомого та нерухомого майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення, оскільки обставини працевлаштування ніяким чином не відноситься до предмету доказування, не спростовують ознаки оскаржуваного фраудаторного правочину та не свідчать про можливість виконати рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яке перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця (ВП № 63628701 відкритого ще 16.11.2020 та наразі триває), за яким сума до стягнення складає 777 506,66 дол. США та 1 886 210,43 грн., та залишається не погашеною. З боку відповідача не надано жодного доказу наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, яке б було достатнім для погашення вказаної суми, яка підлягає до стягнення у виконавчому провадженні (777 506,66 дол. США та 1 886 210,43 грн.), та виконавчого збору (10% від стягнутої суми). Просили врахувати відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
04.05.2026 представник позивача – адвокат Філатова Н.А. через систему «Електронний суд» направила суду пояснення у справі, в яких зазначила, що 05.03.2026 постановою Харківського апеляційного суду у справі № 2-747/11 (№ 6/638/293/25) апеляційні скарги приватного виконавця та ТОВ «ФК «Форінт» задоволені, скасована ухвала Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.07.2025 та прийнято нове рішення про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Даним рішенням суду встановлені обставини відсутності доказів виконання рішення суду від 09.10.2013 у справі №2-747/11. Також, 26.11.2025 постановою Харківського апеляційного суду у справі № 2-747/11 (№4-с/638/18/25) залишені без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_1 та приватного виконавця, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 у справі №2-747/11, якою визнанні незаконні дії/рішення приватного виконавця, в т.ч. по закінченню 28.11.2023 виконавчого провадження №63628701, без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 16.11.2023, якою не вирішувалось питання про скасування рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013, а скасоване рішення суду першої інстанції від 28.04.2023. Вказаним рішенням суду встановлені обставини чинності рішення суду від 09.10.2013, яке залишається не виконаним. Тобто, обставини примусового виконання рішення суду від 09.10.2013 у межах виконавчого провадження №63628701, яке триває, та те, що постановою суду апеляційної інстанції від 16.11.2023 не скасовувалось рішення суду від 09.10.2013, яке залишається не виконаним, не потребують додатковому (повторному) доказуванню у даній справі, керуючись ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Філатова Н.А., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , в особі її представника – адвоката Антоненко І.М., як зазначено вище, направили суду відзив на позовну заяву. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. В судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися, поважності причин неявки до суду не довели.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Шевченко Д.С. відзив на позов не надали, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Суд розгляну справу на підставі наявних доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (як фізичної особи та фізичної особи підприємця), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою від 12 травня 2008 року № 07-01-90-08:
за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0421-08 у розмірі 659 240,59 дол. США, з яких: 476 254,17 дол. США заборгованість за кредитом; 182 986,42 дол. США заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі 118 266,07 дол. США, з яких: 86 165,77 дол. США заборгованість за кредитом; 32 100,30 доларів США заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн, з яких: 986 461,30 грн заборгованість за кредитом; 540 850,01 грн заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн, з яких: 312 243,74 грн заборгованість за кредитом; 161 444,41 грн заборгованість за відсотками, а всього 8 215 610,20 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 63-66).
На виконання вказаного рішення 31 березня 2014 року видано відповідні виконавчі листи, зокрема, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 
17 квітня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області Панюковою О.О. було відкрито виконавче провадження № 43031207 щодо боржника ОСОБА_1 . 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року у справі № 2-747/11 змінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року у справі № 2-747/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 
11 листопада 2020 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу за заявою останнього.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. від 16 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-747/11, виданого 31 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова щодо боржника ОСОБА_1 
24 грудня 2021 року Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-747/11, виданого 31 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова, у зв`язку з поданням заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове судове рішення. Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (як фізичної особи та фізичної особи підприємця), ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою від 12 травня 2008 року № 07-01-90-08:
за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0421-08 у розмірі 659 240,59 дол. США, з яких: 476 254,17 дол. США заборгованість за кредитом; 182 986,42 дол. США заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі 118 266,07 дол. США, з яких: 86 165,77 дол. США заборгованість за кредитом; 32 100,30 дол. США заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн, з яких: 986 461,30 грн заборгованість за кредитом; 540 850,01 грн заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн, з яких: 312 243,74 грн заборгованість за кредитом; 161 444,41 грн заборгованість за відсотками, а всього 8 215 610,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 10 серпня 2007 року № 010-2/07/1-905-07 у розмірі 197 051,67 дол. США. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 солідарно на користь ТОВ «ФК «Форінт» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою від 12 травня 2008 року № 07-01-90-08:
за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0421-08 у розмірі 659 240,59 дол. США;
за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі 118 266,07 дол. США;
за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн;
за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн, а всього 8 104 919,37 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість за кредитним договором від 10 серпня 2007 року № 010-2/07/1-905-07 у розмірі 197 051,67 дол. США. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. від 28 листопада 2023 року поновлено вчинення виконавчих дій та на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження № 63628701 закінчено.
Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2024 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року, постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року, залишеною без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 22 травня 2025 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2025 року у справі № 2-747/11 задоволено скаргу представника ТОВ «ФК «Форінт» на дії/рішення приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В.: визнано незаконними рішення приватного виконавця (постанови від 28 листопада 2023 року про поновлення виконавчого провадження № 63628701 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , закінчення виконавчого провадження та скасування арештів/обтяжень) та скасовано їх; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. усунути порушення та вжити усіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» по примусовому виконанню виконавчого листа № 2- 747/11, виданого 31 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбалв С.В. на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2025 року у справі № 2-747/11 відновлено виконавче провадження № 63628701 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 
16 травня 2025 року постановою приватного виконавця Цимбала С.В. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-747/11, виданого 31 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова у справі № 2-747/11.
19 червня 2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В поновлено виконавче провадження № 63628701.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині 1 статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини 1 статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.
У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
Матеріали справи свідчать про те, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. перебуває виконавче провадження № 63628701, з виконання виконавчого листа, виданого 31 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова у справі № 2-747/11 стягувачем у яких є ТОВ «ФК Форінт», а боржником ОСОБА_1 . Оригінал виконавчого листа у стягувача відсутній, що підтверджується складеним ним актом приватного виконавця.
Відповідно до листа Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 червня 2025 року згідно відомостей АСДС КП «Д-З» надходження виконавчого листа № 2-747/11 від 31 березня 2014 року стосовно ОСОБА_1 за період з 28 листопада 2023 року по теперішній час не зареєстровано.
На час звернення до суду з даною заявою строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинув. Заочне рішення суду є чинним, не скасовано. Отже, підстав для відмови у видачі дубліката не вбачається.
Також, судова колегія враховує, що дублікат видається на підставі судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист та є тотожним втраченому оригіналу.
Зважаючи, що на ухвалення рішення про стягнення заборгованості з боржника, кредитором був АТ «Райффайзен Банк Аваль», на його користь ухвалено судове рішення, судова колегія не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви приватного виконавця у зв`язку з зазначенням саме цієї юридичної особи у дублікаті виконавчого листа, оскільки оригінал виконавчого документу було видано до заміни стягувача на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт». Отже, дублікат має відповідати оригіналу.
Встановивши, що виконавчий лист є втраченим, а відомості про виконання рішення суду не надані, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не пропущений, виконавчий документ на примусове виконання не пред`являвся, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви приватного виконавця ХО ВО Цимбал С.В. та видачу йому дубліката виконавчого листа.
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2026 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала Сергія Володимировича про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 2-747/11 задоволено. Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-747/11, виданого 31 березня 2014 року Шевченківським (Дзержинським) районним судом м. Харкова стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення солідарно на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_3 (як фізичної особи та фізичної особи-підприємця), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 
Таким чином, даним рішенням суду встановлені обставини відсутності доказів виконання рішення суду від 09.10.2013 у справі №2-747/11.
Крім того, 26.11.2025 постановою Харківського апеляційного суду у справі № 2-747/11 (№4-с/638/18/25) залишені без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_1 та приватного виконавця, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 у справі №2-747/11, якою визнанні незаконні дії/рішення приватного виконавця, в т.ч. по закінченню 28.11.2023 виконавчого провадження №63628701, без змін.
Отже, Харківський апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 16.11.2023, якою не вирішувалось питання про скасування рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013, а скасоване рішення суду першої інстанції від 28.04.2023.
Вказаним рішенням суду встановлені обставини чинності рішення суду від 09.10.2013, яке залишається не виконаним.
Відповідно до положень ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, обставини примусового виконання рішення суду від 09.10.2013 у межах виконавчого провадження №63628701, яке триває, та те, що постановою суду апеляційної інстанції від 16.11.2023 не скасовувалось рішення суду від 09.10.2013 яке залишається не виконаним не потребують додатковому (повторному) доказуванню у даній справі, керуючись ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
04.01.2024 між ОСОБА_1 (Дарувальник) та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 (Обдаровувана), укладено Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В., зареєстровано у реєстрі за №12 (т.1 а.с.80).
Згідно з п. 1 Договору, Дарувальник безоплатно передав у власність, а Обдаровувана прийняла, належну Дарувальнику 1/4 (одну четверту) частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2858380663120. Вказана квартира трикімнатна, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м.
У п. 2 Договору вказано, що відчужувана за цим договором частка в праві власності на квартиру належить ОСОБА_7 на праві особистої приватної власності, що підтверджується:
Свідоцтвом про право власності на житло, виданим центром (відділом) приватизації державного фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради 12.01.1999, згідно з розпорядженням №1658 від 12.01.1999, зареєстрованим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 13.01.1999 та записаного у реєстрову книгу №П-3-42092 та Договором, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. 04.01.2024 за реєстровим №7.
Право власності Дарувальника в 1/4 (одній четвертій) частці на вищевказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2024 за №53207548, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. 
Умови Договору не містять посилань про вартість нерухомості. 
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 434292204 від 07.07.2025, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., що власником 1/4 (однієї четвертої) частки квартири вказана відповідач ОСОБА_2 , право власності зареєстровано на підставі договору дарування від 04.01.2024, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. 04.01.2024 за реєстровим №12, вид спільної власності: спільна часткова, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2858380663120, яка наразі є власником відповідної частки. Крім того, ОСОБА_1 перебуває у родинних стосунках з ОСОБА_2 , яка є його сестрою.
За частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Отже, визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України,
У ЦК України закріплений підхід, при якому можливість оспорити правочин конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.
Оспорений правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України).
Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду.
Оспорення правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорення правочину, рецисорний позов).
Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.02.2026 у справі №910/6654/24 відступила від свого висновку, сформульованого в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16 щодо оскарження фраудаторного правочину, шляхом його такої конкретизації, зазначивши у пункті 169, що .позивач, який не був стороною оспорюваного правочину, вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третястатті 13 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що нормативна підстава для кваліфікації правочину як фраудаторного і визнання його недійсним за ст.ст. 3, 13 ЦК України (всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживанням правом) є достатньою, також те, що для кредитора вимога про визнання недійсним фраудаторного правочину є належним та ефективним способом захисту, а реституція застосовується лише між сторонами правочину.
Також, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що за наявності дійсного невиконаного зобов`язання, строк за яким настав, кредитор має право поставити під сумнів будь-який правочин, вчинений боржником, унаслідок якого останній відчужив власне майно, не виконавши свого зобов`язання перед кредитором. Тягар доведення того, що спірні правочини не спрямовані на завдання шкоди кредиторові, створення перешкод у погашенні заборгованості перед ним, покладається на боржника (пункт 194).
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Належних доказів наявності у боржника – відповідача ОСОБА_1 іншого майна, за рахунок якого позивач має право виконати рішення суду та погасити борги, суду не надано.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дії боржника ОСОБА_1 є недобросовісними, оскільки безоплатне дарування 1/4 частки квартири на користь своєї сестри, при наявності значних боргових зобов`язань за якими наявне чинне та невиконане рішення суду, ухвалене 09.10.2013 року, та відсутності іншого майна за рахунок якого кредитор має право задовільнити значні борги, свідчить про вчинення дій на шкоду кредитора, виключно з однією метою - уникнути звернення стягнення на майно (уникнення сплати боргу), позбавивши можливості кредитора частково задовільнити свої вимоги за рахунок такого майна. 
Тому суд вважає, що договір дарування 1/4 частки квартири є фраудаторним, який підлягає визнанню недійсним, з метою повернення майна боржнику задля звернення стягнення на таке майно під час примусового виконання рішення суду.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними належними доказами, та вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та визнати недійсним Договір дарування 1/4 (однієї четвертої) частки квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 січня 2024 року між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В., зареєстровано у реєстрі за №12, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:2858380663120. 
З наданих представником відповідача ОСОБА_2 – адвокатом Антоненком І.М. додатків не вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має другу групу інвалідності та відповідно звільнена від сплати судового збору на підставі норм Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., а саме в рівних частках з кожного по 1211 грн. 20 коп. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 212, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Форінт» - задовольнити.
Визнати недійсним Договір дарування 1/4 (однієї четвертої) частки квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 січня 2024 року між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В., зареєстровано у реєстрі за №12, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2858380663120. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., а саме в рівних частках з кожного по 1211 (одній тисячі двісті одинадцять) грн. 20 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення буде складений не пізніше десяти днів.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», код ЄДРПОУ 40658146, адреса: 01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2;

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 

Суддя Харченко А.М.