Справа № 752/3781/24 
Провадження № 2/752/396/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2026 року м. Київ
Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Білас С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та просить позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в сумі 7 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати.
В обгрунтування позову зазначає, що з відповідачем має спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано не було. На даний момент відповідач проживає окремо, має іншу сім`ю, участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі. Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Отже, як вказує позивачка, той факт, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, з огляду на що, на думку позивача, є підстави для позбавлення його батьківських прав. Також позивачка з посиленням на норм ст.ст. 166, 180 Сімейного кодексу України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.04.2024р. відкрито 

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов Висновок органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.12.2025р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 18.12.2025р. №106-13517.
18.03.2026р. через систему Електронний суд стороною позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, за якою просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 в сумі 12 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вказуючи про те, що на даний час розмір аліментів, що зазначений у позові, не забезпечує належного рівня утримання дитини та не покриває фактичні витрати на її забезпечення (харчування, одяг, лікування, навчання, розвиток тощо).
За ухвалою суду від 18.03.2026р. прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимоги та постановлено розглядати справу з урахуванням цієї заяви. 
Ухвалою судді від 27.05.2026 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача направив до суду заяву, за якою просить здійснити розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги, як вказав у заяві, підтримує.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи, відзиву на позовну заяву до суду не направив, у судові засідання не з`являвся. 
На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11.05.2016р. повторно, позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
За психолого-педагогічною характеристикою ОСОБА_3 , учениці 5-б класу спеціалізованої школи №16 Оболонського району м. Києва від 24.05.2024р., ОСОБА_3 навчається у спеціалізованій школі №16 з 1 класу. За час навчання зарекомендувала себе як щира, відкрита, доброзичлива, товариська, упевнена в собі, рішуча особистість. Мати ОСОБА_1 цікавиться шкільним життям доньки, завжди активно бере участь у загальношкільних та класних заходах, відвідує батьківську зустрічі та йде на діалог. Батько ОСОБА_2 не бере участі у шкільному житті доньки, жодного разу не був на батьківських зустрічах, не спілкувався з педагогами. 
За Довідкою, виданою вчителем ОСОБА_4 та директором ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала курси англійської мови «Englandschool» з 01.09.2023р. ЇЇ батько ОСОБА_2 під час навчання контакту з викладачами не підтримував, навчанням не цікавився, оплату за навчання не здійснював. 
Згідно Довідки від 03.05.2024р. №48 закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №802 «Паросток» Подільської районної у місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала ЗДО №802 «Паросток» з 2016-2019рр. Батько ОСОБА_2 під час перебування ОСОБА_6 в ЗДО №802 «Паросток» контакту із дошкільним закладом не підтримував, освітньо-виховним процесом не цікавився, з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Дитину до садочку приводила і забирала мати. 
Подільська районна в місті Києві державна адміністрація направила до суду Висновок від 18.12.2025р. №106-13517 органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.12.2025р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , за яким проаналізувавши зібрані докази, заслухавши матір та опитавши дитину, думку членів комісії з питань захисту прав дитини Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 10.12.2025р. №26) вирішила вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У вказаному Висновку зазначено, що спеціалістами Служби обстежено умови проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та складено відповідний акт від 13.05.2025р. Встановлено, що малолітня ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Умови проживання добрі, квартира після ремонту, облаштована меблями, побутовою технікою, речами повсякденного вжитку. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. ОСОБА_6 має окрему кімнату, в якій наявне ліжко для сну та відпочинку, шафа для зберігання одягу. Матір`ю створені належні умови для проживання, розвитку та навчання дитини. Службою надіслано лист від 17.02.2025р. №106/58-422 до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо обстеження умов проживання та відібрання пояснень у батька ОСОБА_2 . Отримано відповідь від 17.03.2025р. №100/09-890 про те, що двері у квартирі за зазначеною в листі адресою працівникам Служби ніхто не відчинив. ОСОБА_2 у поштовій скриньці залишено повідомлення про виклик до Служби. У вказаний у повідомленні день та час ОСОБА_2 до Служби не з`явився та пояснень не надав. На засідання Комісії були запрошені ОСОБА_1 разом з малолітньою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Останній на засідання Комісії не з`явився, про час та місце був повідомлений шляхом надсилання запрошення на адресу: АДРЕСА_2 . 10.12.2025р. на засіданні Комісії було опитано малолітню ОСОБА_3 , яка повідомила, що їй 12 років, проживає разом з мамою. Малолітня ОСОБА_6 зазначила, що батька свого вона не пам`ятає. Підтвердила, що ніколи його у свідомому віці не бачила. Все її свідоме життя про неї одноосібно піклується мама. У Висновку також зафіксовано про те, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню дитини, що виражається в його бездіяльності щодо налагодження психоемоційного зв`язку з донькою та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками щодо утримання дитини. Батько не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку її природних здібностей та не готує малолітню ОСОБА_6 до 

самостійного життя та праці. Зазначені батьківські обов`язки виконує одноосібно мати ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України.
Так, ч. 1 даної норми визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголікам або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Аналіз змісту ст. 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як у сукупності, та й кожен окремо, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Сімейні спори - це категорія спорів, яка потребує уважного та ретельного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, та оцінки відповідних доказів на підтвердження чи спростування таких обставин. Особливо вразливими є правовідносини щодо позбавлення батьківських прав, й саме дитина та забезпечення її як найкращих інтересів має бути в центрі уваги при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав.
Надаючи оцінку висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, суд не знаходить підстав для того, щоб не погодитись з таким висновком, оскільки вважає його таким, що не суперечить інтересам дитини.
Закон не містить умов та не розрізняє поняття свідомого або не свідомого нехтування батьківськими обов`язками, оскільки вирішення питання про позбавлення батьківських прав здійснюється не як формальна процедура, що має суто юридичні наслідки, а як така, що здійснюється в найкращих інтересах дитини для забезпечення умов для гармонічного її розвитку.
Крім того, змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, оскільки відсутнє його волевиявлення та бажання на участь у житті доньки, а тому наявні підстави для вжиття судом крайнього заходу впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків, - позбавлення батьківських прав.
Окрім того, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини.
Відповідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Факт відсутності в батька або матері можливості надавати дитині відповідного 

розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів, і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18).
При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.
При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Беручи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Як вбачається, позов був пред`явлений 19.02.2024р. Таким чином, аліменти слід призначити з 19 лютого 2024 року.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. 
У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. 
Судові витрати слід розподілити у відповідності до ст. 141 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивача 1 211,20 грн. судового збору та з відповідача в дохід держави, 1 211,20 грн. судового збору. 

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.
2. Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути із  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2024р. і до досягнення дитиною повноліття.
4. Стягнути із  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) грн.
5. Стягнути із  ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) грн.
6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Третя особа 1: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації (04212, м. Київ, вул. М. Левка Лук`яненка, 2-Д, код ЄДРПОУ 37445484). 
Третя особа 1: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, код ЄДРПОУ 37393756). 

Повний текст рішення суду складений та підписаний 22.06.2026р.
Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА