Справа № 420/9518/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Одеса 
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за час затримки виплати заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25 по день фактичної виплати.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області провело перерахунок пенсії, а також внесло інформацію про суму нарахованої, але не виплаченої пенсії разом із доплатою в сумі 430328,72 грн. до підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства та те, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості, передбачена Законом України №2050-ІІІ від 19.10.2000, протиправно не нараховувалася та не виплачувалася, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
21.04.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача. Як вказав відповідач, позивачем порушено строки звернення до суду із цим позовом та, що позивач не має права на отримання компенсації втрати частини доходів, оскільки відсутня обов`язкова умова, зокрема, утворена доплата має характер разового платежу. Таким чином, враховуючи, що поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась своєчасно, зазначена позивачем сума боргу ніяким чином не може бути використана в контексті ст. 2 Закону №2050-ІІІ.
22.04.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач, посилаючи на обставини, викладені у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 16.10.2013 і отримує пенсію, призначену згідно Закону №2262-XII.
Як вказав позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області провело перерахунок пенсії позивача, а також внесло інформацію про суму нарахованої, але не виплаченої пенсії разом із доплатою в сумі 430328,72 грн. до підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. 
Позивач, зазначивши, що відповідачем протиправно не виплачено ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за час затримки виплати заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25, звернувся до суду із цим позовом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” від 19.10.2000р. №2050-III (надалі - Закон України №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. (надалі - Порядок №159).
Згідно ст.1 Закону України №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За приписами ст.2 Закону України №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому вищезазначеному законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно приписів ст. 3 Закону України №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 
Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (п.2 Порядку №159).
Відповідно до п.1 Порядку №159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За змістом п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсія (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Згідно п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). При цьому право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даному випадку - органом прокуратури) добровільно чи на виконання судового рішення.
Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону №1058-IV, ст.2 Закону України №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Згідно приписів ст. 4 Закону України №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Таким чином, основною умовою виплати суми компенсації є виплата заборгованості.
Тобто, Закон №2050-III фактично прив`язує виплату компенсації до виплати заборгованості, яка їй передує.
Судом встановлено, що на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області провело перерахунок пенсії позивача.
Загальний розмір суму нарахованої, але не виплаченої пенсії разом із доплатою становить 430 328,72 грн.
Однак, вказана заборгованість не виплачена позивачу, а отже у відповідача не виникло обов`язку щодо нарахування та виплати компенсації втрати таких доходів, а у позивача не виникло право на отримання такої компенсації.
Враховуючи те, що визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, суд вважає, що вимоги позивача у цій справі є необґрунтованими і передчасними.
На цій стадії правовідносин між сторонами відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.
Так, у пункті 43 постанови Верховного Суду від 04.12.2024 року по справі № 380/24300/23 зазначено: “колегія суддів вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу, яка нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу”.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за час затримки виплати заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. у справі № 420/9320/20 , від 24.03.2023 року у справі № 420/3285/23, від 17.04.2023 року у справі № 420/2857/23, від 26.03.2024 року у справі №420/29947/23, від 15.09.25 року у справі №420/9939/25, від 22.12.2025 року у справі №420/38080/25 по день фактичної виплати.
Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 – відмовити. 
Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя К.О. Танцюра

.