Справа № 523/6582/26
Номер провадження 3/523/1673/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
"10" червня 2026 р.          м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КпАП України, -
ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшли Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КпАП України.
Із Протоколу Серії ЕПР1 № 619968 від 20.03.2026 року вбачається, що 20.03.2026 року, близько о 19 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , керував т/з «Volvo FH 42T» н/з НОМЕР_1 , у м. Одесі, дорога Балтська, буд. 76, зі встановленим додатковим освітленням на даху автомобіля та на передній частині бамперу, яке не передбачено заводом виробника та не внесено до реєстраційного документу, порушення ГОСТ 3649 від 2010 року, який протягом року притягався за аналогічне правопорушення, чим порушив вимоги п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України.
Захисник правопорушника ОСОБА_1 – Баранівський В.О. в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду клопотання про визнання доказів у адміністративній справі не допустимими та закриття провадження за фактом вчинення адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи вказане клопотання вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 за порушення п. 31.4.3.в – не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, за порушення яке ОСОБА_1 не вчиняв, та лампа лівої фари головного освітлення на час руху та зупинки працівниками поліції працювала в штатному режимі. В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази вчинення правопорушення, а саме фото, відео або іншої фіксації вказаних в протоколі порушень вимог ПДР України. На час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працював найманим працівником (водієм) ТОВ «Монтана Млин». Чинним законодавством передбачено, що ТОВ при веденні свого господарювання повинні забезпечувати належний технічний стан транспортних засобів. ОСОБА_1 самостійно будь-яких технічних обслуговувань, ремонтних робіт та інших робіт (переобладнань) із транспортним засобом не здійснював, а виконував виключно покладені на нього обов`язки водія. Відповідно загально доступних даних Головного сервісного центру МВС України, т/з «Volvo FH 42T» н/з НОМЕР_1 пройшов обов`язковий технічний контроль транспортних засобів «Випробувальною лабораторією ПП «АЄС СТАНДАРТ», протокол ОТК 01391-08103-25 від 23.12.2025 року та технічний стан відповідає Постанові КМУ від 30.01.2012 року із змінами від 31.05.2023 року. А тому, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.
Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті передбачена ч. 4 ст. 121 КпАП України.
За змістом цієї статті обов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного правопорушення є повторне протягом року вчинення порушень за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів,правил дорожнього рухуі технічної експлуатації, або керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Оскільки норма ч. 4 ст. 121 КпАП України є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Постанову КМУ «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 року.
Так, у протоколі Серії ЕПР1 № 619968 від 20.03.2026 року вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху.
Відповідно до вимог підпункту «в» пункту 31.4.3. ПДР, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, із Протоколу Серії ЕПР1 № 619968 від 20.03.2026 року вбачається, що 20.03.2026 року, близько о 19 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , керував т/з «Volvo FH 42T» н/з НОМЕР_1 , у м. Одесі, дорога Балтська, буд. 76, зі встановленим додатковим освітленням на даху автомобіля та на передній частині бамперу, яке не передбачено заводом виробника та не внесено до реєстраційного документу, порушення ГОСТ 3649 від 2010 року, який протягом року притягався за аналогічне правопорушення, чим порушив вимоги п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України.
Суд звертає увагу на те, що в матеріалах доданих до протоколу відсутні відеозапис події з нагрудної камери працівників поліції, пояснення будь-яких свідків події, або інші докази винуватості ОСОБА_1 .
В матеріалах справи, окрім протоколу, відсутні жодні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення інкриміноване останньому у протоколі Серії ЕПР1 № 619968 від 20.03.2026 року.
Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають судді можливості дійти висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення письмовим поясненням ОСОБА_1 та об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості останнього у вчиненому правопорушенні.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).
Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів
Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 121, 241, 247, 283, 284 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Пересипського 
районного суду м. Одеси  І.О. Кремер