ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 337/6591/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2026 року у справі №337/6591/25 (суддя Ширіна С.А.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.12.2025 року №55/1724, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2026 року в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що спірна постанова відповідача є незаконною та підлягає скасуванню. Так, суд не надав належної оцінки її доводам про те, що постанова відповідача прийнята в порушення приписів ст. 38 КУпАП, оскільки останній строк подання звітності це 21.06.2025 року, а відтак відповідачем пропущено строки на притягнення позивача до відповідальності 
Відповідачі своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористалися.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 27.11.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за №55/1724 щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що Товариство з обмеженною відповідальністю «АПТЕКА №226» в особі директора ОСОБА_1 порушило п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №405 від 17.06.2015 року , а саме не подано відомість щодо наявності транспортних засобів на підприємстві до 20.06.2025 року, тим самим порушено абз.6, 13 п.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно, ТОВ «АПТЕКА №226» в особі директора ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
04.12.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову №55/1724, якою ОСОБА_1 притягнув до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Позивач, вважаючи постанову протиправною, звернулася до суду з позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову у повному обсязі, вказав, що факт вчинення позивачем правопорушення доведено належними та допустимим доказами, а доводи про пропуск строків притягнення до відповідальності є спростованими.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 09 травня 2024 року №3696-IX (далі - Закон № 3696-ІХ), який набув чинності 19 травня 2024 року, стаття 210-1 КУпАП викладені в такій редакції:
"Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлено Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XIІ (далі – Закон № 3543-ХІI), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Абзацем 13 п.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що підприємства, установи організації зобов`язані: надавати відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування інформацію, необхідну для планування і здійснення мобілізаційних заходів.
Згідно пункту 14 Положення про військово-транспортний обов`язок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 405, керівник підприємства, установи та організації зобов`язаний: здійснювати разом із представниками військових комісаріатів та військових формувань відбір транспортних засобів і техніки за типами і марками, технічним станом відповідно до наданих зведених або часткових нарядів; забезпечувати дотримання вимог до технічного стану та укомплектованості транспортних засобів і техніки, призначених для задоволення потреб військових формувань на особливий період; утримувати транспортні засоби і техніку, призначені для задоволення потреб військових формувань на особливий період, до визначених пунктів передачі відповідно до часткових нарядів.
Відповідно до пункту 15 Положення про військово-транспортний обов`язок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 405 керівники підприємств, установ та організацій подають військовим комісаріатам щороку до 20 червня та 20 грудня інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці, за формою згідно з додатком 1.
За висновками відповідача, Товариство з обмеженною відповідальністю «АПТЕКА №226» в особі директора ОСОБА_1 порушило п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №405 від 17.06.2015 року, оскільки не було подано відомість щодо наявності транспортних засобів на підприємстві до 20.06.2025 року, та порушено абз. 13 п.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 остання пояснила, що є директором ТОВ «АПТЕКА №226» з 2018 року. На підприємстві є автомобіль, який з 2022 року не використовується та знаходиться на стоянці. Відомість до військомату про наявність транспорту у 2025 році не надавали.
Тобто, позивач не заперечує того факту, що нею як директором ТОВ, не було дотримано вимог абз. 13 п.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та неспростовується сам факт вчиненого правопорушення.
Основні доводи позивача як у позові, так і в апеляційній скарзі, не врахування вимог ст. 38 КУпАП в частині строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених участинах дев`ятій і десятійцієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Згідно ч.9 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 №1979/3086 від 14.11.2025 на виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1124/1042 від 01.11.2025, ІНФОРМАЦІЯ_4 надано перелік підприємств, які не надають відомості, згідно постанови КМУ №1921-2000, в переліку яких зазначено ТОВ «АПТЕКА №226».
Щодо доводів позивача, колегія суддів звертає увагу, що навіть, якщо враховувати дату, з якої вважається вчиненим правопорушення (21.06.2025) року, то притягнення до відповідальності та накладення стягнення відбулося у строки, визначені ст. 38 КУпАП, оскільки термін в 1 рік з моменту вчинення правопорушення, на час винесення спірної постанови відповідачем не сплив. 
На думку колегії суддів, відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Позивач обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, не спростувала.
Доводи позивача, наведені нею обставини, не можуть бути підставою для скасування спірної постанови.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Підстави для скасування оскарженої позивачем постанови відсутні, відповідно і відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ч.3 ст.272, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2026 року у справі №337/6591/25- залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак