Справа № 136/1014/26
провадження №1-кп/136/35/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року      м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області 
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026025060000034 від 08.05.2026 та додані до нього матеріали, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Кіяли, Сєвєро-Казахстанська обл., Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, пенсіонер, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.04.2026 близько 08 години 15 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_2 прийшов на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_3 з метою проникнути в будинок, щоб подивитися які речі там знаходяться. Прийшовши до зазначеного домоволодіння ОСОБА_2 , знав, що власник відсутній за місцем свого проживання. Після цього, ОСОБА_2 , оглянувши все довкола, переконався, що в господарстві нікого немає, реалізуючи свій злочинний умисел, без згоди власника домоволодіння на такі дії, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на порушення недоторканості житла, діючи умисно, в порушення ст. 30 Конституції України, шляхом подолання перешкоди у вигляді хвіртки увійшов у подвір?я після чого підійшов до вхідних дерев?яних дверей будинку які були зачинені на навісний замок, приклавши силу відчинив їх та незаконно проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , так в будинку він оглянув кімнати, після чого вийшов з будинку на вулицю, та тим самим порушив недоторканість житла особи.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України , а саме - незаконне проникнення до житла. Крім того ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння.
14.05.2026 близько 17 години 34 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_2 прийшов на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_3 з метою проникнути в будинок, щоб відпочити. Прийшовши до зазначеного домоволодіння ОСОБА_2 , знав, що власник відсутній за місцем свого проживання. Після цього, ОСОБА_2 , оглянувши все довкола, переконався, що в господарстві нікого немає, реалізуючи свій злочинний умисел, без згоди власника домоволодіння на такі дії, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на порушення недоторканості житла, діючи умисно, в порушення ст. 30 Конституції України, шляхом подолання перешкоди у вигляді хвіртки увійшов у подвір?я після чого підійшов до вхідних дерев?яних дверей будинку які були при відкриті, рукою відчинив їх та незаконно проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , так в будинку він оглянув кімнати, та приліг відпочити, та тим самим порушив недоторканість житла особи. Після чого його в будинку застала потерпіла ОСОБА_3 , та працівники поліції. 
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України, а саме - незаконне проникнення до житла.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинення кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_3 також надала письмову згоду про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.2 ст. 302 КПК України.
Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, ст.382 КПК України.
Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, знайшла своє підтвердження .
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше не судимий.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20) зробила висновок, відповідно до якого «якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією…»
Отже, як зазначив ВС, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних кримінальних правопорушень, для повторності кримінальних правопорушень не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинене кримінальне правопорушення.
Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставин, що пом`якшують відповідальність та обтяжуючих обставин, майновий стан обвинуваченого, тому вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді штрафу. 
Призначення ОСОБА_2 більш суворого покарання, а саме у виді громадських робіт, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України не можливе, оскільки згідно ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, які досягли пенсійного віку.
Крім того, ОСОБА_2 не може бути призначено покарання у виді виправних робіт, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки виправні роботи не призначаються особам, які досягли пенсійного віку, згідно ч. 2 ст. 57 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Речові докази: диск з двома відеозаписами, який поміщено до паперового конверту залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя        ОСОБА_6