Справа № 397/500/26 
н/п : 2/397/583/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

22.06.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого – судді Мирошниченка Д.В.,
за участю: секретаря судового засідання – Волошаненко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ясинівська агрофірма» про стягнення заборгованості за договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з позовами в яких просить стягнути на користь ОСОБА_2 заборгованість по оплаті за користування земельною ділянкою 3520587500:02:000:0308 за договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н, який зареєстровано 04.01.2024 в розмірі 30 173, 66 грн., інфляційні витрати 1667,34 грн., 3% річних – 635,33 грн., пені 772,99 грн., а всього 33 249,32 грн., а також стягнути заборгованість по оплаті за користування земельною ділянкою 3520587500:02:000:5049 за договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н, який зареєстровано 04.01.2024 року в розмірі 16 595,67 грн., інфляційні витрати 917,04 грн., 3% річних – 349,44 грн., пеню 425,14 грн., а всього 18287,29 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 04.01.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н. Відповідно до п. 1.1. та 1.2. вказаного договору власник надає землекористувачу право використовувати земельну ділянку з кадастровим номером 3520587500:02:000:0308 площею 3,8798 га. розташовану на території с. Стара Осота Кропивницького району Кіровоградської області для сільськогосподарських потреб на праві емфітевзису. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Пунктом 2.3. договору закріплено, термін користування земельною ділянкою відповідачем на праві емфітевзису за цим договором складає 2 роки з дати державної реєстрації права емфітевзису, строк дії договору – до 04.01.2026, дата державної реєстрації договору 04.01.2024. Пунктом 3.1. договору встановлено, що за користування земельною ділянкою землекористувач сплачує власнику плату у розмірі 14% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 126 296,59 грн., що в грошовому виразі складає 17 681,52 грн., до видачі 14 233,63 грн. та поступово збільшуватиме цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану землекористувача. Орендна плата має вноситися землекористувачем у строки з 01.07. до 31.12. кожного року (пункт 2.3. Договору). Додаткових угод до договору між сторонами не укладалося. 
Щодо договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3520587500:02:000:0308 зазначила, що 04.01.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н. Відповідно до п. 1.1. та 1.2. вказаного договору власник надає землекористувачу право використовувати земельну ділянку з кадастровим номером 3520587500:02:000:0308 площею 3,8798 га. розташовану на території с. Стара Осота Кропивницького району Кіровоградської області для сільськогосподарських потреб на праві емфітевзису. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка вважається переданою власником Землекористувачу у користування на праві емфітевзису з моменту державної реєстрації цього права (пункт 1.5. Договору). Пунктом 2.3. договору закріплено, термін користування земельною ділянкою відповідачем (землекористувачем) на праві емфітевзису за цим договором складає 2 (два) роки з дати державної реєстрації права емфітевзису, строк дії договору – до 04.01.2026. Дата державної реєстрації договору 04.01.2024. Пунктом 3.1. договору встановлено, що за користування земельною ділянкою землекористувач сплачує власнику плату у розмірі 14% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 126 296,59 грн., що в грошовому виразі складає 17 681,52 грн., до видачі 14 233,63 грн. та поступово збільшуватиме цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану землекористувача. Орендна плата має вноситися землекористувачем у строки з 01.07. до 31.12. кожного року (пункт 2.3. Договору).
Зазначає, що відповідач не здійснив жодної оплати по договорах емфітевзису за користування земельною ділянкою на користь позивача, що є порушенням умов договору та норм чинного законодавства України.

06.04.2026 позовні заяви залишено без руху та надано строк позивачу та його представнику на усунення недоліків, які представником позивача було усунуто (а.с. 19-21, 23-25).
Ухвалою судді від 10.04.2026 об`єднано цивільну справу № 397/500/26 та цивільну справу № 397/501/26 та присвоєно єдиний номер об`єднаної цивільної справи № 397/500/26, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено право відповідача подати відзив на позов (а.с. 100-102).
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно між СТОВ «Ясинівська Агрофірма» (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець) були заключені договори про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських проблем (емфітевзис) терміном на 2 (два) роки по земельній ділянці - 0308 площею 3.8798 га та по земельній ділянці – 5049 площею 2 га, під чотирнадцять відсотків річних від нормативної грошової оцінки землі на день заключення. Позивач на підприємство на отримання коштів не з`являвся, був обізнаний про те, що виплачується орендна плата так як працював на вказаному підприємстві (управляючий відділком) орендодавець претензій (заяв), щодо невиплати орендної плати листів, повідомлень не надсилав та не заявляв. Наголошує та зауважує на тому, що земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 3.8798 га (поле 65.28) підприємство СТОВ «Ясинівська Агрофірма» не використовує (фізично), так як вказана земельна ділянка знаходиться на полі, що обробляється підприємством ТОВ «ТРАЙДЕНТ КЕПІТАЛ», договори міні земельними ділянками не укладались, акт прийому передачі землі між відповідачем та позивачем не погоджували та не підписували. Застосування позивачем нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України на думку сторони відповідача є неправильним так як договором (п.5.1) встановлено інший розмір - пеня. Зазначає, що сторони в договорі передбачили розмір процентів на власний розсуд без обмежень. Пенею по договору, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення невиконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Також повідомляє, що відповідач категорично не погоджується та заперечує щодо застосування норм ч. 2 ст. 625 ЦК України при одночасному стягненню з відповідача пені та індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Наголошує на тому, що позивач не довів факту систематичного порушення відповідачем умов договору оренди (користування) земельними ділянками щодо своєчасної сплати орендної плати. Відповідач вважає, що умови договору оренди землі не порушував, та як орендар не ухилився від сплати орендної плати (а.с. 113-117).

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 156).
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 155). 
Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.
За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відтак, справа розглядається за правилами спрощеного провадження на підставі наявних доказів.
Судом встановлено, що позивачу на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 27.07.2017 № 11-6184/14-17-СГ на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер 3520587500:02:000:5049, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.08.2017.
04.01.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) умовами якого, зокрема пунктом 1.1., передбачено, що за цим договором власник надає землекористувачу право використовувати земельну ділянку, зазначену у пункті 1.2 цього договору для сільськогосподарських потреб на праві емфітевзису, тобто земельну ділянку відповідно до п. 1.2. розміром 2 га, розташовану за адресою: с. Стара Осота Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520587500:02:000:5049, яка перебуває у власності власника згідно з витягом з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1327066735205.
Крім цього пунктом 1.5 договору сторони погодили, що земельна ділянка вважається переданою власником землекористувачу у користування на праві емфітевзису з моменту державної реєстрації цього речового права. Термін користування земельною ділянкою землекористувачем на праві емфітевзису за цим договором у відповідності до п. 2.3 договору складає 2 роки з дати державної реєстрації права емфітевзису, строк дії договору – до 04.01.2026.
Також, пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що за користування земельною ділянкою землекористувач сплачує власнику плату (уповноваженій особі) у розмірі 14% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки яка складає 69463,77 грн., що в грошовому виразі складає 9724,93 грн., до видачі 7828,57 грн., та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово – економічного стану землекористувача.Орендна плата у відповідності до п. 3.2. договору вноситься у такі строки: з 01.07. до 31.12. кожного року. 
У відповідності до п. 4.2.2. власник має право на одержання плати за користування земельною ділянкою на умовах і в порядку визначених цим договором. За прострочення терміну внесення плати за користування земельною ділянкою на праві емфітевзису землекористувач сплачує власнику пеню у розмірі 0,01%. 
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3520587500:02:000:5049 відповідно до витягів із технічної документації № НВ-9976986552025 сформованого 05.09.2025 складає 77791,50 грн., № НВ-35000235912026 сформованого 20.03.2026 складає 84004,24 грн.
Також, позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 16.09.2016 державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1, виконуючої обов`язки завідуючої Олександрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, та зареєстрованої в реєстрі за № 4-279 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,8798 га, кадастровий номер 3520587500:02:000:0308.
04.01.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) умовами якого, зокрема пунктом 1.1. сторони визначили, що за цим договором власник надає землекористувачу право використовувати земельну ділянку, зазначену у пункті 1.2 цього договору для сільськогосподарських потреб на праві емфітевзису, тобто земельну ділянку відповідно до п. 1.2. розміром 2 га, розташовану за адресою: с. Стара Осота Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520587500:02:000:0308, яка перебуває у власності власника згідно з витягом з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1034735535205.
Крім цього пунктом 1.5 договору сторони погодили, що земельна ділянка вважається переданою власником землекористувачу у користування на праві емфітевзису з моменту державної реєстрації цього речового права. Термін користування земельною ділянкою землекористувачем на праві емфітевзису за цим договором у відповідності до п. 2.3 договору складає 2 роки з дати державної реєстрації права емфітевзису, строк дії договору – до 04.01.2026.
Також, пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що за користування земельною ділянкою землекористувач сплачує власнику плату (уповноваженій особі) у розмірі 14% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки яка складає 126296,59 грн., що в грошовому виразі складає 17681,52 грн., до видачі 14233,63 грн., та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово – економічного стану землекористувача.Орендна плата у відповідності до п. 3.2. договору вноситься у такі строки: з 01.07. до 31.12. кожного року. 
У відповідності до п. 4.2.2. власник має право на одержання плати за користування земельною ділянкою на умовах і в порядку визначених цим договором. За прострочення терміну внесення плати за користування земельною ділянкою на праві емфітевзису землекористувач сплачує власнику пеню у розмірі 0,01%. 
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3520587500:02:000:0308 відповідно до витягів із технічної документації № НВ-9978246922025 сформованого 17.09.2025 складає 141437,76 грн., № НВ-3500235902026 сформованого 20.03.2026 складає 152733,55 грн.
23.04.2024 проведено державну реєстрацію вказаного договору емфітевзису щодо права користування земельною ділянкою, кадастровий номер 3520587500:02:000:0308. 

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). 
Зміст договору, відповідно до ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. 407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і фізичною особою, юридичною особою (далі - землекористувач).
Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до ЦК України. 
Стаття 408 ЦК України передбачає, що строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором і не може перевищувати 50 років.
Власник земельної ділянки має право вимагати від землекористувача використання її за призначенням, встановленим у договорі. Власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Власник земельної ділянки зобов`язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав (стаття 409 ЦК України).
Стаття 410 ЦК України встановлює права та обов`язки землекористувача. Так, землекористувач має право володіти та користуватися земельною ділянкою в повному обсязі відповідно до умов договору. Землекористувач має право передавати земельну ділянку в оренду. Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом. Землекористувач зобов`язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації.
Звертаючись до суду з вказаним позовом представником позивача зазначено, що відповідачем не здійснено виплати по договорах емфітевзису за користування земельною ділянкою на користь позивача, що є порушенням умов договору та норм чинного законодавства України, що згідно з розрахунками відповідача складає: зокрема за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:5049 за 2024 рік 7828,57 грн., за 2025 рік 8767,10 грн., загальна сума заборгованості складає 16595,67 грн., за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0308 за 2024 рік 14233,63 грн., за 2025 рік 15940,03 грн., загальна сума заборгованості складає 30173,66 грн. 
Суд перевіривши розрахунок відповідача за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0308 зазначає, що у відповідності до п. 3.1., 3.2 договору землекористувач сплачує власнику плату у розмірі 14% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки яка складає 126296,59 грн., що в грошовому виразі складає 17681,52 грн., до видачі 14233,63 грн., орендна плата вноситься у строки з 01.07. до 31.12 кожного року, нормативно грошова оцінка станом на 17.09.2025 становить 141437,76 грн., а станом на 20.03.2026 становить 152733,55 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0308 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 30173,66 грн. (за 2024 рік 126296,59 грн. (НГО) / 14% = 14233,63 грн., за 2025 рік 141437,76 грн. (НГО) /14% = 15940,03 грн., що разом становить 30173,66 грн.).
Суд перевіривши розрахунок відповідача за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:5049 зазначає, що у відповідності до п. 3.1., 3.2 договору землекористувач сплачує власнику плату у розмірі 14% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки яка складає 69463,77 грн., що в грошовому виразі складає 9724,93 грн., до видачі 7828,57 грн., орендна плата вноситься у строки з 01.07. до 31.12 кожного року, нормативно грошова оцінка станом на 05.09.2025 становить 77791,50 грн., а станом на 20.03.2026 становить 84004,24 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:5049 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16595,67 грн. (за 2024 рік 69463,77 грн. (НГО) / 14% = 7828,57 грн., за 2025 рік 77791,50 грн. (НГО) /14% = 8767,10 грн. , що разом становить 16595,67 грн.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за користування земельними ділянками слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі: 30173,66 грн. за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:5049, та 16595,67 грн. за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:5049. Всього слід стягнути 46769,33 грн. 
Посилання представника відповідача на те, що відповідач на підприємство на отримання коштів не з`являвся, був обізнаний про те, що виплачується орендна плата так як працював на вказаному підприємстві (управляючий відділком), а також на те, що претензій (заяв), щодо невиплати орендної плати листів, повідомлень не надсилав та не заявляв, суд не приймає до уваги так як у п. 3.2 договору сторони визначили: що орендна плата вноситься у такі строки з 01.07. до 31.12 кожного року, отже такого обов`язку як зазначає представник відповідача (з`являтися за отриманням коштів) договором не передбачено. 
Також, суд вважає, що посилання представника позивача як на підставу невиплати коштів на те, що позивач претензій (заяв) щодо невиплати орендної плати а також листів, повідомлень не надсилав та не заявляв, та був обізнаний про те, що виплачується орендна плата оскільки працював на вказаному підприємстві (управляючий відділком) не спростовують обов`язку відповідача сплатити кошти за користування земельними ділянками. 
Суд, ставиться критично до посилання представника позивача на те що, позивач не є власником земельних ділянок так як, інформація щодо перебування у власності земельних ділянок у власності позивача зазначена у п. 1.2 договорів, а також підтверджується, зокрема: Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 15.08.2017 за номером 94562278, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3520587500:02:000:5049, а також витягом з Державного реєстру речових прав сформованим 26.04.2024 за номером 376085363, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3520587500:02:000:0308. Доказів того, що земельні ділянки вибули із власності позивача стороною відповідача не надано.
Відповідачем суду не надано жодного належного доказу, що ними здійснювалися оплати за користування земельними ділянками позивачу.

Перевіривши розрахунок та вирішуючи питання щодо стягнення пені у розмірі 0,01% , а також інфляційних втрат розрахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема: за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0308, а саме: пені у розмірі 639,09 грн. інфляційних втрат у розмірі 1395,24 грн., за договором від 04.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:5049 а саме: пені у розмірі 351,50 грн. інфляційних втрат у розмірі 288,91 грн. суд вважає, що такі кошти правомірно нараховані позивачем та підлягають стягненню.
Суд, ставиться критично до посилання представника позивача на подвійну відповідальність у виді пені та інфляційних втрат, так як відповідальність у вигляді пені це неустойка (штрафна санкція) за невиконання зобов`язання, а 3% річних — це компенсація за користування грошима, що належать іншому, і втрати від інфляції, встановлена статтею 625 ЦК України, отже є різними видами відповідальності боржника. 

Відповідно до ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збору розмірі 2129,92 гривні.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України,до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до договору про надання правової допомоги № 09-2026 від 09.03.2026, додатковою угодою до вказаного договору, ордеру серії ВА № 1145741 від 01.04.2026 встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача за подання двох позовних заяв становить 12000,00 грн. 
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відтак, неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Такий висновок викладений Верховним Судом, зокрема, в постановах від 20 травня 2020 року у справі №154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі №712/1720/19.
Поряд із цим, згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так як, відповідач не заявляв клопотання про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, такі витрати в розмірі 12000,00 грн. також необхідно стягнути з відповідача. 
Керуючись ст.ст.137, 141, 259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ясинівська агрофірма» про стягнення заборгованості за договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) - задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинівська Агрофірма» на користь ОСОБА_2 заборгованість по оплаті за користування земельною ділянкою кадастровий номер 3520587500:02:000:0308 за договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н, який зареєстровано 04.01.2024 в розмірі 33249 (тридцять три тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 32 (тридцять дві) копійки.
Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинівська Агрофірма» на користь ОСОБА_2 заборгованість по оплаті за користування земельною ділянкою кадастровий номер 3520587500:02:000:5049 за договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н, який зареєстровано 04.01.2024 в розмірі 18287 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок.
Стягнути з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ясенівська» на користь ОСОБА_2 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 12000 (дванадцять тисяч) гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність серія ТР №000359 видане 14.03.2019, ордер серії ВА № 1145741 від 01.04.2026, договір про надання правової допомоги № 09-2026 від 09.03.2026.
Відповідач: Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясинівська Агрофірма» адреса: 27314, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Нова Осота, вул. Кленова, 77А, код ЄДРПОУ - 43421555.

Суддя Д.В. МИРОШНИЧЕНКО