ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2026 року	справа № 380/6768/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у не нарахуванні і не виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021 в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованій величині 4463,15 грн на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024 в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованій величині 4463,15 грн на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 14.03.2016 та з 28.03.2018 відповідно по день фактичної виплати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 14.03.2016 безперервно проходить військову службу в Державній прикордонній службі України, зокрема у військовій частині НОМЕР_1 та у військовій частині НОМЕР_2 , а з 29.08.2024 - у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького. Вказав, що в період з 14.03.2016 по 28.02.2018 йому не було виплачено індексацію грошового забезпечення із встановленням базовим місяцем січня 2008 року. Також у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024 відповідачами протиправно проігноровано вимоги абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, унаслідок чого не здійснено виплату індексації-різниці. Стверджує, що з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, а також з огляду на висновки Верховного Суду базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям є січень 2008 року, у якому постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів, а наступне підвищення відбулося лише з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. Просив задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою судді від 13.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
На адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Відповідач вказав, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018, були встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, у зв`язку з чим саме березень 2018 року є місяцем підвищення (базовим місяцем) для нарахування індексації. Стверджував, що позиція позивача про застосування січня 2008 року як базового місяця ґрунтується на неправильному тлумаченні норм Порядку № 1078. Щодо індексації-різниці зазначив, що відповідно до архівних відомостей особистої картки грошового забезпечення позивача за 2018 рік, грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року становило 5509,00 грн (посадовий оклад – 1010,00 грн, оклад за військове звання – 120,00 грн, надбавка за вислугу років – 339,00 грн, преміювання – 4040,00 грн), а у березні 2018 року – 10665,50 грн (посадовий оклад – 3950,00 грн, оклад за військове звання – 1270,00 грн, надбавка за вислугу років – 2088,00 грн, преміювання – 3357,50 грн). Таким чином, підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року становило 5156,50 грн, що перевищує суму можливої індексації 4463,15 грн, а відтак, відповідно до абзацу третього пункту 5 Порядку № 1078, право на індексацію-різницю у позивача не виникло. Просив у задоволенні позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити повністю.
На адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Відповідач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки позивача не звільняв з військової служби, а виключив зі списків особового складу у зв`язку з направленням на навчання до ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно з наказом Голови Державної прикордонної служби України від 02.08.2024 № 1376-ОС. Послався на розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 03.03.2020 № Т/116-1743 та від 02.06.2020 № 01.11-5760/0/6-20-Вих, згідно з якими виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом, з якого військовослужбовця було виключено зі списків у зв`язку зі звільненням з військової служби. Також заперечив проти позовних вимог по суті, посилаючись на правовий аналіз приписів пункту 5 Порядку № 1078 та відсутність доказів того, що розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації. Стверджував про відсутність підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів та компенсації сум податку з доходів фізичних осіб. Просив у задоволенні позову відмовити.
Суд вивчив матеріали справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються, та встановив таке.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема витягу із послужного списку, ОСОБА_1 з 24.07.2002 проходить військову службу в органах Державної прикордонної служби України.
У спірний період позивач проходив військову службу:
- з 14.03.2016 по 08.02.2018 – у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );
- з 28.03.2018 по 28.08.2021 – у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 );
- з 30.08.2021 по 11.11.2021 – у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );
- з 12.11.2021 по 29.08.2024 – у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 );
- з 29.08.2024 по теперішній час – у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.
Указані обставини підтверджуються витягом з послужного списку, витягами з наказів № 60-ОС від 28.03.2018, № 184-ОС від 28.08.2021, № 245-ОС від 12.11.2021, № 409-ОС від 29.08.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також витягами з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходяться в матеріалах справи.
Позивач вважає, що під час проходження ним військової служби відповідачами не нараховано та не виплачено йому в повному обсязі індексацію грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Щодо доводів ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_2 ) про те, що він є неналежним відповідачем у справі.
Згідно з частиною третьою статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, передусім, за нормами матеріального права.
Як убачається з матеріалів справи, в оскаржувані періоди з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 29.08.2024 позивач проходив військову службу саме у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), і саме цей орган здійснював нарахування та виплату йому грошового забезпечення, у тому числі індексації грошового забезпечення.
За приписами пункту 9 частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзацу другого частини третьої статті 9 цього ж Закону, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцю, у тому числі індексації грошового забезпечення, здійснюється тією військовою частиною (органом), у якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на всіх видах забезпечення.
За таких обставин, спір про правомірність дій (бездіяльності) щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період його служби у військовій частині НОМЕР_2 виник саме між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_4 , який, як орган Державної прикордонної служби, є суб`єктом матеріальних правовідносин з виплати позивачу грошового забезпечення у відповідні періоди.
Посилання ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_2 ) на розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 03.03.2020 № Т/116-1743 та від 02.06.2020 № 01.11-5760/0/6-20-Вих суд відхиляє, оскільки зазначені розпорядження стосуються виплати індексації при звільненні військовослужбовця з військової служби, тоді як предметом цього спору є виплата індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби, а не у зв`язку зі звільненням.
Відтак, доводи ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо неналежного відповідача є необґрунтованими та не можуть бути взяті судом до уваги.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі – Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 9 цього ж Закону грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі – Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі – Порядок № 1078).
Згідно зі статтею 1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» № 2017-ІІІ від 05.10.2000 визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно зі статтею 19 цього Закону є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відтак, індексація є складовою грошового забезпечення та підлягає нарахуванню і виплаті військовослужбовцям, зокрема позивачу.
При цьому суд зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2208/17.
Крім того, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а.
Щодо застосування січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018.
У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації заробітної плати та інших доходів населення.
Внесеними змінами, серед іншого, передбачено ряд новел у порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078).
Крім цього, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі, коли зросла заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).
Пунктом 1 Постанови № 1013 від 09.12.2015 передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців.
Отже, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і до 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінилися.
Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника залежно від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007 (далі – Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Схему посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджено Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.
Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулися зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Згідно з пунктом 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики. Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики № 48/о/66-17 від 08.08.2017 на запит ДФ Міноборони № 248/3/9/1/863 від 18.07.2017 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка для військовослужбовців офіцерського складу вперше після прийняття змін до Порядку № 1078 відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008. Наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Ураховуючи вищенаведене, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.
Відтак суд погоджується з доводами позивача про те, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування йому індексації грошового забезпечення за період проходження ним служби у військовій частині НОМЕР_1 з 14.03.2016 по 28.02.2018.
Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічного висновку щодо застосування за вказаний період січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям дійшов Верховний Суд у постанові від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а та у постанові від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21.
Доводи відповідача військової частини НОМЕР_1 про те, що базовим місяцем має вважатися виключно березень 2018 року, суд відхиляє як такі, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні приписів пункту 5 Порядку № 1078 у редакції, що діяла з 01.12.2015, без урахування фактичної відсутності підвищення посадових окладів військовослужбовців у період з 01.12.2015 до 01.03.2018.
Враховуючи наведене, бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця, у частині, що не була нарахована та виплачена раніше, є протиправною.
З метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період із встановленням базового місяця січень 2008 року, із урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог про виплату індексації-різниці суд враховує таке.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Згідно з абзацом 3 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Згідно з абзацом 4 пункту 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 передбачено, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання.
Як було зазначено вище, 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців. Відтак березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача (базовим місяцем) для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Верховний Суд у постановах від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 та від 06.07.2023 у справі № 560/6684/22 сформулював такий правовий висновок: для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 щодо визначення розміру індексації-різниці із березня 2018 року судам належить встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення друге абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Натомість, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) перевищує суму можливої індексації (Б), то відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку № 1078 індексація-різниця за цей місяць не нараховується і, відповідно, право позивача на отримання щомісячної індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) не виникає.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», станом на 01 березня 2018 року становив 1762,00 грн. Величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, що розраховується наростаючим підсумком з лютого 2008 року як місяця, наступного за базовим, становила 253,30%, що сторонами по суті не оспорюється.
Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) розраховується як: 1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Щодо розміру підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) суд зазначає таке.
Відповідно до архівних відомостей особистої картки грошового забезпечення позивача за 2018 рік, наданих ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року з урахуванням постійних складових становило 10752,58, а у березні 2018 року – 10732,39.
Таким чином, підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів військовослужбовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 не відбулося.
Таким чином, у березні 2018 року підвищення грошового забезпечення позивача не відбулося, а тому розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) дорівнює 0 грн.
Отже, розмір підвищення доходу (А) є меншим від суми можливої індексації в березні 2018 року (Б) = 4463,15 грн, а різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) дорівнює: 4463,15 грн (4463,15 грн – 0 грн).
Зважаючи на викладене, відповідач-1 повинен був нараховувати та виплачувати позивачу індексацію-різницю в розмірі 4463,15 грн щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби, тобто, в межах позовних вимог, в період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021, а відповідач-2 – у періоди з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024.
Отже, сума індексації-різниці, яку зобов`язаний нарахувати та виплатити відповідач-1 (військова частина НОМЕР_1 ) за період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021, становить 14881,97 грн (за період з 01.03.2018 по 27.03.2018: 4463,15 грн / 31 * 27 = 3887,26 грн; за період з 29.08.2021 по 31.08.2021: 4463,15 грн / 31 * 3 = 431,92 грн; за вересень та жовтень 2021 року: 4463,15 грн * 2 = 8926,30 грн; за період з 01.11.2021 по 11.11.2021: 4463,15 грн / 30 * 11 = 1636,49 грн).
У свою чергу, сума індексації-різниці, яку зобов`язаний нарахувати та виплатити відповідач-2 (військова частина НОМЕР_2 ) за період з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024, становить 279541,96 грн (за період з 28.03.2018 по 31.03.2018: 4463,15 грн / 31 * 4 = 575,89 грн; за 60 повних місяців у межах періодів з 01.04.2018 по 31.07.2021, з 01.12.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.07.2024: 4463,15 грн * 60 = 267789,00 грн;
Таким чином, загальна сума індексації-різниці, на яку має право позивач у межах заявлених позовних вимог, становить 294423,93 грн, з яких 14881,97 грн підлягають нарахуванню та виплаті відповідачем-1 (військова частина НОМЕР_1 ), а 279541,96 грн – відповідачем-2 (військова частина НОМЕР_2 ).
Підсумовуючи проведені розрахунки, суд дійшов висновку, що загальна сума індексації-різниці, на яку має право позивач за період з 01.03.2018 по 30.08.2024 у межах заявлених позовних вимог, становить 294423,93 грн.
Отже, з метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021 у розмірі 14881,97 грн, а ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) – нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю за період з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024 у розмірі 279541,96 грн, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку № 1078 та раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог про компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб.
Відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення (пункт 4 Порядку № 44).
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Оскільки індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, і як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, то нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця має бути проведена ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44. З тих самих підстав нарахування та виплата позивачу індексації-різниці має бути проведена ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) за відповідні періоди також із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми донарахованого за цим рішенням індексації-різниці грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичної виплати, суд зазначає таке.
Згідно статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), частина друга статті 2 Закону № 2050-III)).
Статтею 3 Закону № 2050-III визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Згідно пункту 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Проаналізувавши вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 300/544/19 та від 04 березня 2021 року у справі № 520/34/17.
Отже, враховуючи, що грошове забезпечення за період з 02.08.2021 по 12.12.2025 позивачу ще не нараховане та не виплачене, суд дійшов висновку про відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону № 2050-III, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.
Таким чином, у цій частині позовні вимоги в цій частині є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.
Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31.05.2021 у справі № 420/7110/19 зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.
З огляду на наведене, з метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із встановленням базового місяця січень 2008 року, а також індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, а також нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати цих сум; та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю за період з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У розумінні частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Ураховуючи, що позивач у цій справі звільнений від сплати судового збору, такий стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, із урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неврахування вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 27.03.2018 та з 29.08.2021 по 11.11.2021 у розмірі 14881,97 грн, відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, із урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо неврахування вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію-різницю за період з 28.03.2018 по 28.08.2021, з 12.11.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 30.08.2024 у розмірі 279541,96 грн, відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, із урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI “Прикінцевих положень” Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.