Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/343/26
Провадження №2/338/560/26
27 травня 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі :  головуючого-судді Шишка О.А.,
з участю :  секретаря Сіщук Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Богородчанський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна,
в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Богородчанський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 54К за яким ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 65000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% з кінцевим терміном погашення 13.02.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором 15.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно – будинковолодіння в АДРЕСА_1 , 15.02.2008 року іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі Іпотек (реєстраційний номер обтяження: 6600310) та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 6600248). 
20.04.2015 року рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі № 338/179/15-ц задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та звернуто стягнення на домоволодіння, розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Банком.
Однак, на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості виконати вищезазначене рішення через накладені арешти на предмет іпотеки, а саме: обтяження № 9118200 від 05.10.2009 року, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно від 02.07.2009, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції; обтяження № 10142714 від 13.08.2010, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 20759432 від 11.08.2010, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції; обтяження № 10840345 від 16.02.2011, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 23295995 від 16.12.2010, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції.
Вказує, що Іпотека, як правовий інститут, виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто гарантує кредитору - іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Крім того іпотека була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.02.2008, тобто раніше ніж накладені арешти (05.10.2009, 13.08.2010, 16.02.2011). Також Закон України «Про іпотеку» визначає, що пріорітетне право іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Зазначає, що накладені арешти порушують права позивача як іпотекодержателя та перешкоджають виконанню рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 у справі № 338/179/15-ц, яким звернено стягнення на предмет іпотеки, тому просить позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечила.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 14.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 54К за яким ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 65000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% з кінцевим терміном погашення 13.02.2018 року. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором 15.02.2008 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно – будинковолодіння в АДРЕСА_1 , 15.02.2008 іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі Іпотек (реєстраційний номер обтяження: 6600310) та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 6600248). 
Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 у справі № 338/179/15-ц задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотекита вирішено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 54 К від 14.02.2008 року, що укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , яка станом на 15.01.2015 року становить 163331,34 доларів США (тіло кредиту, відсотки, пеня), що складає за курсом НБУ 2575735,25 грн, звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 77,6 кв.м. та господарські споруди (літня кухня, сарай, альтанка, сауна, басейн, вбиральня, сарай, прибудова, огорожа що знаходиться в АДРЕСА_1 і належать ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Старобогородчанською сільською радою 15.01.2008 року та зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 15.01.2008 року за реєстраційним номером 16725119, номер запис 780 в книзі №5 та земельну ділянку на якій розташоване домоволодіння кадастровий номер 2620488601:01:003:0023, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №858450, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою покупцем, отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приват Банк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Рішення суду набрало законної сили 30.04.2015 року.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказане майно зареєстровано обтяження: обтяження № 9118200 від 05.10.2009, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно від 02.07.2009, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції; обтяження №10142714 від 13.08.2010, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 20759432 від 11.08.2010, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції; обтяження № 10840345 від 16.02.2011, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 23295995 від 16.12.2010, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції.
Вищевказані обтяження порушують права позивача як іпотекодержателя та перешкоджають виконанню рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 у справі № 338/179/15-ц, яким звернено стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік випадків, в яких державний виконавець може самостійно зняти арешт з майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 вищевказаного Закону).
У статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Разом з тим право на звернення до суду з вимогою про звільнення майна з-під арешту має не лише власник майна, а й особа, речові чи майнові права якої порушені накладенням такого арешту. Зокрема, іпотекодержатель як особа, яка має зареєстроване речове право щодо предмета іпотеки та пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок цього майна, вправі звернутися до суду з позовом про скасування арешту, якщо арешт перешкоджає реалізації його прав.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права та обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом – у черговості державної реєстрації.
Відповідно до частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.
Таким чином, у разі якщо іпотека була зареєстрована раніше, ніж накладено арешт у виконавчому провадженні, права іпотекодержателя мають вищий пріоритет порівняно з правами інших кредиторів боржника.
За змістом статей 12, 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Наявність арешту, накладеного у межах виконавчого провадження на користь інших стягувачів, обмежує реалізацію прав іпотекодержателя та фактично унеможливлює здійснення ним передбачених законом способів звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник або особа, яка має речове право на майно, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Отже судом встановлено, що арешти на спірне майно були накладені після виникнення та державної реєстрації права іпотеки, а тому не можуть мати переваги над правами іпотекодержателя. 
Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 05.05.2025 у справі № 466/2651/23, відповідно до якого права іпотекодержателя захищаються принципом пріоритетності іпотеки, а накладення арешту на майно після виникнення права іпотеки не змінює та не припиняє такого пріоритету.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а арешти, накладені постановами державного виконавця на предмет іпотеки, підлягають скасуванню.
На підставі ст.41, 92 Конституції України, ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст.15, 16, 316, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Зняти арешт, накладений на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 9118200 від 05.10.2009, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно від 02.07.2009, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції, а також шляхом скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 10142714 від 13.08.2010, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 20759432 від 11.08.2010, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції, а також шляхом скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 10840345 від 16.02.2011, зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 23295995 від 16.12.2010, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено 05 червня 2026 року.

 Головуючий          О. А. Шишко