Справа № 308/19184/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
22 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді    Іванова А.П.,
при секретарі судового засідання  Боти О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Процент» адвокат Руденко К.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 22950 від 10.11.2024 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 26600,00 гривень за період з 10.11.2024 по 25.11.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних), а також штраф за порушення умов Кредитного договору у розмірі 14000,00 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 22950 від 10.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 гривень, строком на 730 днів (до 10.11.2026 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 10.11.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується довідкою про проведення переказу. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином 
Враховуючи те, що відзиву відповідачкою до суду подано не було, повідомлення від останньої про причини неявки до суду не надходили, зі згоди представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
10.11.2024 між сторонами було укладено кредитний договір № 22950 шляхом підписання (електронним підписом), згідно з яким відповідачка приймає умови цього договору та підтверджує, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх виконувати.
Відповідно до умов договору відповідачка від позивача отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень.
Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних).
Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3 кредитного договору становить 730 днів зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком № 1 до цього договору.
Відповідно до п.п. 2.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування.
Відповідно до п. 4.2 кредитного договору нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.
При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у Додатку 1 кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на вебсайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту.
Укладенню договору передувало створення відповідачкою анкети-заяви на кредит від 10.11.2024 року.
Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 734239 направлявся відповідачці 10.11.2024 року о 12:37:01 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений у Кредитному договорі та ІТС.
Кредитний договір був підписаний 10.11.2024 року о 12:37:16 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 734239 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua.
Кредитні кошти були відправлені відповідачці 10.11.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується завіреною копією довідки про проведення переказу.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі № 757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.
Таким чином, між сторонами 10.11.2024 року був укладений кредитний договір № 22950 про надання кредиту, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Згідно з детальним розрахунком позивача заборгованість відповідачки за кредитним договором № 22950 від 10.11.2024 року станом на 25.11.2025 становить: заборгованість по несплачених процентах 26600,00 грн за період з 10.11.2024 по 25.11.2025.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає його обґрунтованим. Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами підлягають задоволенню.
Разом з тим, розглядаючи вимогу позивача про стягнення штрафу за порушення умов Кредитного договору у розмірі 14000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який триває на даний час.
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22 зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
За наведених обставин стягнення заборгованості за штрафами в сумі 14 000,00 грн. за вищевказаним кредитним договором, нарахованих у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих первісним кредитором сум заборгованості.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає до часткового задоволення.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково (стягнуто 26600,00 грн із заявлених 40600,00 грн, що складає 65,5%), з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1586,47 грн (2422,40 грн ? 65,5%).
Згідно з положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
30.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ФОП ОСОБА_2 складено акт приймання-передачі наданих послуг № 73 та витяг з реєстру № 1 до вказаного акту, відповідно до яких позивачу були надані правові (юридичні) послуги по підготовці позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «Фінансова компанія «Процент», зокрема по ОСОБА_1 , вартість наданих послуг становить 10000,00 грн.
Наявна також завірена копія платіжної інструкції про сплату витрат на правову допомогу.
Відповідачкою не подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у зв`язку з чим суд не вправі самостійно зменшувати розмір витрат на профільну допомогу адвоката (постанови Верховного Суду від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц).
Витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 6551,97 грн (10000,00 грн ? 65,5%).
Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626-629, 633-634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 81, 89, 141, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (код ЄДРПОУ 41466388, місцезнаходження за адресою: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4) заборгованість за кредитним договором № 22950 від 10.11.2024 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 26600 (двадцять шість тисяч шістсот) гривень 00 копійок за період з 10.11.2024 по 25.11.2025.

У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 14000,00 грн — відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (код ЄДРПОУ 41466388, місцезнаходження за адресою: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4) суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1586 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість) гривень 47 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6551 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 97 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд — якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду        А.П. Іванов